Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Ar ko lai es sāku?
Lai gan patiesībā es gribu teikt:
manu būtību nosaka vieta, no kuras nāku.
Eternija, bezgalīga skaistuma pasaule.
Viss, kas pastāv vienīgi
leģendās un vakara pasaciņās,
uz Eternijas ir sastopams īstenībā.
Grifi, pūķi, runājoši tīģeri,
noburti meži, degoši tuksneši,
debesu salas - kas tik vēl ne.
Es zvēru, ka neesmu salietojies.
Un vēl mums ir Greiskalla pils.
Tēvs reiz stāstīja,
ka Eternija ir kosmosa pukstošā sirds.
Un Greiskalls ir šīs sirds sirds.
Manuprāt, vēl viena šo siržu sirds
ir pats Greiskalla spēks.
Tas cilvēku varot padarīt varenu kā dievu.
Lai spēks būtu drošībā, to ievietoja nesējā.
Senā zobenā, sauktā par Spēka zobenu.
Jā, bet tā viņi bija nolēmuši.
Leģenda vēstīja, ka Eternijai grūtā brīdī
uzradīsies varonis un ņems zobenu rokā,
un, tā sakot, liks to lietā...
ļoti prasmīgi.
Pagaidām tas bija noglabāts pilī,
kur to vērīgi pieskatīja Burve,
kas bija vieda un sena,
un, atklāti sakot, mazliet biedējoša.
Taču viņa ir forša.
Simtiem gadu
Greiskallu sargāja mani senči.
Man ir visai iespaidīgi raduraksti -
diženi varoņi.
Cēli, spēcīgi, bezbailīgi.
Mammu, es negribu cīnīties.
Visi ir par mani lielāki un stiprāki.
Es nemāku saskaņot roku un acu kustības.
- Blēņas! Kas to teicis? - Krindžers.
Tā ir. Viņš ir mazākais un vājākais.
Brīnums, ka nav lauzis kaulus vai nomiris.
Kas tad princim būtu jādara
ieroču mākslas mācību vietā?
Varbūt jāslaistās un jāspēlējas ar Krindžeru?
Ej vien. Es paspēlēšos ar dzijas kamoliņu.
It nemaz nepalīdzi.
Vai man tiešām ir jāiet?
Ieroču mācības. Tūlīt.
Klausieties, Eternijas nākotnes zieds!
Šeit nav neveiksminieku statuju.
Nav gļēvuļu vārdā nosauktu ielu.
Un netiek rīkotas parādes tikai par centību.
Šī zeme, šī pils, visa jūsu dzīve
būvēta uz to vīru un sievu pleciem,
kuri ir uzvarējuši cīņā.
Kā jūsu karaļa Ieroču vīrs,
bez šaubām, esmu uzvarējis daudzās cīņās.
Tieši tādēļ mēs stāvam šeit.
Es izglābu jūsu mammu un tētu pakaļas.
Es izglābu jūsu kaimiņu pakaļas.
Jūsu kaimiņu mammu un tētu pakaļas.
Ļoti daudz pakaļu.
Vārdu sakot, es cīnījos par jums,
jūs cīnīsieties par mani ar zibenīgiem refleksiem,
tiešu tēmējumu un iespaidīgiem muskuļiem.
Un ar šo te.
Kurš zina, kas tas ir?
Nūja.
Paldies, ka pateici acīmredzamo.
Kurš vēl?
Tīla?
Jūsu ieroči.
Gudriniece.
Tie ir jūsu ieroči, jūsu pagarinājums!
Skaidrs? Pa pāriem! Pie ieročiem!
Lai es redzētu lielus, spīdīgus zilumus!
Lai es redzētu asiņainus degunus
un redzētu aplauztus zobus.
Aiziet! Nostājieties stingri.
Diāna, vai gribi...
Īstā kaujā jau būtu divreiz miruši.
- Ādam! - Esiet modri!
Skaties viņam acīs, kad bliez pa seju.
Atvairi, citādi būs vēl stiprāk.
Piesēdīsim par to parunāt?
Klau, Ādam. Dari, cik tu spēj, labi?
Jā. Tīla!
Nu kas tu par draugu?
Tāds, kurš tevi uzveiks.
Dankan.
Kā, tavuprāt, jaunajiem sokas?
Viņi ir krietni un uzcītīgi, kungs.
Vai visi?
Nedanco, Ādam!
- Aiziet! - Sit mani!
Viņš iztaisās par muļķi.
Solīju izmācīt viņu par vīru un izmācīšu.
Jā, bet par kādu vīru?
- Ādam! - Nu sit taču man!
Tomēr viņu atbruņoja.
Ne jau tā tas darāms, draugs.
Es uzvarēju!
Tu āksties, Ādam.
Puika!
Stājies man pretī ar šo te.
Pacel!
Tagad...
Aizstāvies.
Tēti!
Šajā pasaulē vārguļiem nav vietas.
Jā, tēti.
Atkārto.
Šajā pasaulē vārguļiem nav vietas.
Ādam, celies!
Celies!
Ja gadās padoties...
mācies braši turēties.
Skaidrs?
Stāvi kā stiprinieks.
Pagriezies viņš tevi ieraudzīs.
Tev viņam jāparāda, ka nebaidies sitienu.
Kad viņš pagriezīsies,
tad neieraudzīs nobijušos puisīti.
Ieraudzīs vīru.
Ko viņš ieraudzīs?
- Vīru. - Labi. Skaties.
Tiklīdz viņš pagriezīsies.
Ejot pārvari sāpes.
Izrāde beigusies! Atpakaļ pie darba, aiziet!
- Ādam. - Ko tu šeit dari?
Sekoju tev.
Nujā, es atnācu pabūt viens, tā ka...
Neesi murmulis.
Es nedomāju, ka tu biji vājš.
Šodien nodarbībā.
Tētis tā domāja.
Vai tā ir... Burve?
Uz ko viņa skatās?
Karali Randor, mums uzbrūk!
Es tikšu galā, kungs.
Karaļa gvarde ir tam apmācīta.
Es apsolu...
ne jūs, ne jūsu ģimene necietīs.
Nogādāšu jūs drošībā uz Greiskallu. Gvardi!
Viss ir labi. Neatpaliec.
- Tīla, nāc! - Tēti.
Man ir bail.
Kurš tev iemācījis šo vārdu? Es ne.
Būs labi, peciņ.
Lai vai kas notiktu, kamēr es esmu līdzās,
tev ne no kā nav jābaidās, skaidrs?
Nāc, iesim.
Aiziet, skrieniet prom!
Viņu ir pārāk daudz.
Liela armija nozīmē tik vienu.
Vairāk mērķu.
Skrienam!
Sekojiet man!
Iesim turp.
Nu tā, palieciet tepat.
Nīkulīgie pils puisīši.
Kungs, ejiet prom un neapstājieties.
Ejiet! Es tikšu galā.
Kāds grib klopi.
Vēl tuvāk būs slikti!
Kā uzdrīksties iebrukt manā pilsētā?
Zini, ar ko esi saķēries?
Pasaki pats.
Es esmu Dankans.
Karaļa gvardes komandieris.
Sasodīts karaļa Ieroču vīrs.
Un šodien...
Tu zaudēji.
Tēti!
Nu taču, celies kājās. Aiziet, lūdzu.
Tīla.
Es zaudēju.
Iesim.
Turies!
Randora valdīšana šonakt ir galā.
Tu domāji, ka esi tik spēcīgs,
ka pārstāji bīties no tā, kas slapstījās ēnā.
Tas biju es.
Es slapstījos.
Tālākajos un tumšākajos visuma nostūros
es slapstījos.
Bet nu esmu iznācis gaismā.
Tad nu noskaties savā postā.
Ejiet, neskatieties atpakaļ.
Ādam, neraizējies, dēliņ. Es tevi pasargāšu.
Esi stiprs, dēls. Es viņus aizkavēšu.
- Tēti? - Ejiet!
Tēti!
Ko tu man padarīsi, naidniek?
Tikai nocirtīšu tev galvu.
Lai vai kāds mans liktenis,
Eternija nekad nebūs tava.
Tava pils ir vien ķieģeļi un stikls.
Tavs kronis - vien kostīms.
Nē, man vajag aiz tā esošo spēku.
Ļaunā Lina?
O, Ļaunā Lina.
Labi teikts, lord Skeletor. Dzeja.
Vediet viņu prom. Viņa diena ir galā.
Līdz ar rītausmu
Eternija pieredzēs manu valdīšanu.
- Viss, esmu beidzis. - Protams, mans kungs.
- Kad paceļu dūri, esmu beidzis. - Jā.
Tas ir skaļākais punkts!
Turpmāk zināsim, mans kungs.
Viņi tuvojas.
Greiskalls kritīs.
Nē, tas noturēsies.
Atnes man zobenu, bērns.
Jā. Pasteidzies!
Tev zobens jānogādā drošā vietā.
Tālu prom no šejienes.
Tai jābūt vietai, kur viņu neatradīs.
Manā dzimtenē.
Ādam, turies drošībā.
Un neaizmirsti, no kurienes esi nācis.
Zobens ir mans.
Esi paklausīgs, atnes to man.
Neiedrīksties nākt ne soli tuvāk!
Mammu!
Ak, dārgā, es uzdrīkstos.
Nepazaudē zobenu. Tas tevi pārvedīs mājās.
Tev rokās ir Eternijas cerība!
Tagad ej!
Ej!
Nē!
Vārdu sakot, tā es nonācu...
Oklahomasitijā.
Un tu, Džūlij? Vai tava ģimene ir vietējie?
Piedod, tu teici "Skeletors"?
Jā, teicu.
Nujā.
Klau, man jāatbild.
Tas nezvanīja.
Nē, ir jāpaņem un jāiet prom.
Džūlij, piedod.
Zinu, izklausās traki. Vai zobens nobiedēja?
Patiesībā zobens ir tikai spēka nesējs.
Teiksim, kā šī glāze, saproti?
Tagad tavā glāzē ir Greiskalla spēks,
tikai patiesībā nav tavā glāzē,
bet manā zobenā, kuru tonakt pazaudēju.
Es ar to nelepojos, taču pazaudēju un...
Es to atradīšu.
Un tad tas parādīs man ceļu uz mājām.
Vai tu mani pamet?
Nē! Viņi taču sader kopā.
Viss skaidrs.
Lūdzu, nevajag. Tu nedomā to nopietni.
Čau!
Kā iet, brāl?
Agri esi mājās.
Negribu par to runāt.
Vecīt.
Tu viņai izstāstīji? Visu?
Par Burvi, par runājošo zaļo tīģeri?
Arī par karaļa vilšanos, ka neesi vīrišķīgs?
Nujā, to droši vien vajadzēja noklusēt.
Čiksai no lietotnes stāsti,
ka esi no citas planētas,
iestrēdzis šeit, līdz atradīsi burvju zobenu,
kas aizvedīs mājās.
Tu radi mazliet... ļoti jukuša iespaidu.
Zīmētie muskuļotie džeki, stāstiņi...
Viņi pa īstam bija muskuļoti, skaidrs?
Viņa jautā, no kurienes es esmu.
Kas man būtu jāsaka?
Ka vecāki gājuši bojā traģiskā negadījumā.
Jūtu līdzi.
Tu bloķē emocionālo traumu,
aizstāj ar fantāzijām.
Tā taču saka psihoterapeits?
Tavuprāt, man jāaizmirst, kas es esmu?
Jāaizmirst sava dzīves sūtība?
Varbūt tava dzīves sūtība ir nebūt jokainam.
Esi par to domājis?
Kāpēc tu nevari tāpat vien iet uz darbu,
maksāt īri, gaidīt nedēļas nogali
un skaitīt dienas līdz atvaļinājumam?
Tāpat kā visi citi.
TARĀNS
Bija jāuzzīmē mīļākais vēsturiskais personāžs.
Tarāns ir vēsturisks.
ETERNIJA
Nē.
Būs laba diena.
Es dzirdu tevi emocionāli.
Es iedziļinos tevī - abpusēji piekrītot.
Es redzu tavu patieso būtību.
Atgādiniet to sev ar mūsu mīļo mantru.
Piecelsimies un skaitīsim visi kopā.
Visi pieceļamies.
Man ir spēks būt savai labākajai versijai.
ĀDAMS GLENNS - VIŅŠ/VIŅAM
Iespējams, tā ir viņa patiesība, bet ne mana.
Domāju, mums jābūt vienisprātis,
par kura patiesību runājam.
Esi redzējis šo zobenu?
Šķiet, ļoti daudz runājam par patiesību.
Varbūt būtu daudz konstruktīvāk
patiesībā arī ieklausīties, vai ne?
Piedod, ko?
Tu stāvi manā vietā.
Ko?
Tu esi aizņēmis manu vietu.
Piedod.
Klau, vai ir kāds padoms iesācējam?
Tā sakot, daži viedi vārdi.
Nu tā, puis, tev ir jāieskatās sevī,
nevis uz sevi.
Izskats ir tikai fasāde. Ja sevi iedrošināsi...
Tad nav nekā nepaveicama.
Forši.
Ļoti forši.
Vai vari to izskaidrot vēlreiz?
Nē. Otras reizes nebūs.
Laimīgu ceļu, puis!
Esi redzējis šo zobenu?
Dzin-dzin!
- Čau! - Sveika.
Vai ir brīdis ašai sarunai manā kabinetā?
Es risinu nopietnu personāla jautājumu.
Redzu, kā tad.
Tas nebija lūgums, drīzāk rīkojums.
- Tā ka... - Labi.
Jā, tonis mazliet mulsina.
Ir jautājums vai nav? Nav.
Tiekamies pēc 10 minūtēm, labi?
Labi, Sūzij.
Ādam.
Vai esi domājis par savu nākotni mūsu firmā?
Vajadzētu?
Labi, mēģināšu skaidrot no citas puses.
Tu strādā labi.
Tu esi draudzīgs, godīgs, iejūtīgs.
Cilvēki tevī ieklausās, tu viņiem patīc.
Tomēr tu šķieti izklaidīgs.
Negribu nevienam sagandēt viņa prieciņu.
Ja tavs prieciņš ir nūģu lietas un zobeni,
tas ir burvelīgi.
Taču es nebūtu uzdevumu augstumos,
ja tevi mazlietiņ neizdrāztu.
"Neizdrāztu"?
Ja ar tevi neaprunātos.
Barga bosiene nav jautra draudzene.
Tagad meganopietni.
Tavs hobijs kaitē darbam.
Es atradu tavu zobenu.
Varbūt brīdi to ignorēsim?
Apsēstība ar zobeniem
nerada labu iespaidu par personāldaļu.
Patiesībā nāksies tevi atlaist,
ja tu nesavāksies.
Tātad tas ir ultimāts.
Jā. Labi, tu esi sapratis.
Konflikti nav mana stiprā puse.
Tu tiksi atlaists,
ja darba laikā meklēsi ieročus.
Tu biedē cilvēkus. Īpaši Derilu.
Ak Dievs, ienīstu Derilu.
Paklau, jūs nesaprotat.
Bez zobena es neesmu nekas.
Nu tā, patiesības mirklis.
Vai nu tu dzīvosi realitātē,
vai arī izniekosi dzīvi
kā plānā galdiņa urbējs bez mērķiem,
nespēdams neaiztikt telefonu.
Redzu tavu roku.
- Brīdi pieskaršos. - Neņem.
- Jāizlasa. - Nē.
- Paņemšu. - Nevajag.
Tā, paņēmi.
Es atradu tavu zobenu. Tavs par $300
- Ādam? - Oho!
- Ādam, pagaidi. - Jāiet.
Ādam, nedrīksti tā...
Ja iziesi pa durvīm, saki šai vietai atā!
Abpusēji piekrītot!
IZBĪĻA ZONA
Laikam esmu atbraucis.
Tiekamies iekšā.
Kā es sapratīšu, ka...
Sapratīsi.
Tas esi tu, jā?
Pilnīgi noteikti, jā.
Labi.
- Jā. - Jā.
Tev ir mans zobens?
Nē, nedomāju vis.
Zobena nav?
Nav.
Ak Dievs.
Nu tad tas neesi tu.
- Piedod. - Jā.
LIELAIS DŽIMS
- Vai tev ir mans zobens? - Ko?
Nav svarīgi.
Vai tev ir mans zobens?
Es. Tas esmu es.
Nu velns, vecīt.
Visiem veikalā noprasīji par zobenu.
Visi izskatās, it kā šiem būtu zobens.
Man mājās ir burvja zizlis.
Ej prom no viņa.
Tālāk es tevi nevaru vest.
Ko?
Kas man ar to būtu jādara?
Tava problēma, vecīt.
Es šeit neesmu bijis.
Viss tiek kontrolēts!
Paklau, tā nedrīkst!
Neuztraucieties. Zobens ir mans.
Tūlīt.
Kāpiet nost no Toraka.
Toraks ir virsū man.
Sanāca. Nesanāca. Nesanāk.
Ser, beidziet apskādēt laupītāju.
Viņš apskādē mani.
Ser, zobenu nepārdodam.
Es to nepērku. Es to paņemu!
Pēc mirkļa es nozudīšu
žilbinošā gaismas uzplaiksnījumā.
Vai kaut kā tā.
Forši.
Greiskalla spēka vārdā!
Man ir jāatgriežas mājās!
Greiskall, ved mani mājās.
Vai tev nav draudzenes?
Ko tu, ellē, dari?
- Vai tas ir... - Spēka zobens?
Jā, ir. Kārtībā.
Lūdzu, darbojies.
Dari kaut ko.
TĒTIS
Skaisti.
Klau, foršs zobens, Kalnieti.
Jā, labs zobens, Rip van...
Karali Art...
Kas tu vispār esi? Kalnietis?
Ak Dievs, kas par vellu? Idioti.
Gaidi tepat.
Kas notiek?
Nē.
Nu tā.
Ādam?
Vai tiešām tu?
Ko?
Tu mani nepazīsti?
Joprojām īsts murmulis.
Tīla?
Esi gatavs atgriezties?
Kāpēc tas mošķis mani vajā?
Viņam nevajag tevi, bet šo te.
Zobens sūtīja signālu.
Kāpēc tik ilgi to nepacēli?
Biju kaut kur nobāzis.
- Nobāzis? - Jā.
Pagājuši 15 gadi!
Nu tā, pie "trīs".
- Nē, es negribu skriet. - Viens. Divi.
- Trīs. Aiziet! - Man nav iekšā.
Nu viss, lēnāk.
- Lec! - Ko? Nē!
Nu labi.
- Kas tev kaiš? - Nu labi.
Kurp mēs skrienam?
Uz manu kuģi. Tur tālāk.
Kur tālāk?
Jā.
Forši.
Kuģi, atveries.
Atveru korpusa durvis.
Nu re, es jums teicu, ka viss ir pa īstam!
Ne jau konkrēti jums,
bet jūs savā ziņā pārstāvat
daudzus manā dzīvē, kas to apšaubījuši.
Ādam, nāc!
Kuģi, lidojam prom. Tūlīt!
Tūlīt lidoju prom.
Saturies. Tūlīt būs ērmīgi.
- Labi. - Kuģi, saspied telpu.
Saspiežu telpu un kļūstu ērmīgs.
Neticami, ka tā esi tu.
Jā.
Tā esmu es.
Esi izaugusi ļoti liela.
Proti, novecojusi.
Skaisti novecojusi. Kļuvusi vecāka.
Tu nemaz neesi mainījies.
Nu...
Ādam, tu nezini, cik viss ir slikti.
Pēc tavas aiziešanas viss mainījās.
Mani vecāki?
Tonakt Skeletors viņus aizveda.
Mēs viņus vairs neredzējām.
Ieradīsimies uz Eternijas pēc desmit,
deviņām, astoņām, septiņām, sešām...
Neticami, beidzot esmu mājās.
Nesaceries pārāk daudz.
...divām, vienas.
Viss nopostīts.
Skeletoram Eterniju nevajadzēja.
Vajadzēja, lai tā netiktu nevienam citam.
Kāpēc gan viņš tā darīja?
Tāpēc, ka viņš ir ļauns.
Noteikti ir vēl kāds iemesls.
Viņam sejas vietā ir galvaskauss.
Jālido prom. Bīstami palikt atklātā vietā.
Ko skaties?
Piedodiet. Nesapratu, vai esat pamodies.
Padod manu spieķi, cūka!
Jā, ser.
Uzmanīgi! Ja nometīsi,
likšu tevi samalt desās
tāpat kā tavu māti.
Mans kungs Skeletor!
Nezvērs ir atgriezies.
Ak, zemiskais un neģēlīgais Skeletor.
Sadistiskais ļaunuma virskungs...
Nu aizveries taču! Meties ceļos.
Zemāk.
Saki, ka esi dabūjis zobenu.
Biju atradis, bet tas sievišķis, Tīla, savāca.
Lūdzu, nevajag. Ļoti sāp, mans kungs.
Tīla?
Karaļa Ieroču vīra skuķis.
Ziņo, ka viņas kuģis veicis izlūklidojumu
šorīt virs Eternijā/
Tātad zobens ir šeit.
Jāizseko un jānoskaidro, kurp viņa bēg.
Tas jau tiek darīts, mans kungs.
Kāpēc tu vēl esi tepat?
Atgādā man zobenu, matainais pamuļķi!
Kāds es esmu, Ļaunā Lina? Neesmu varens?
Mans kungs, tu esi visvarenākais.
Vai es neesmu pūlējies
parādīt Eternijas ļaudīm,
ka esmu taisnīgs un cienījams valdnieks?
Esi nokāvis viņus tūkstošiem, lai to pierādītu.
Bet ko tas ir vērts?
Mans kungs, vai drīkstu?
Tu jau esi uzvarējis.
Tu pavēli milzu armijai.
Tev ir Haosa spieķis, kaulu tronis,
tev esmu es.
Vai tiešām vajag vēl kaut ko?
To visu var atņemt. Vai tad nesaproti?
Var atņemt spieķi, var atņemt tevi, visu.
Un kas tad es būšu?
- Mans kungs, tu esi... - Tad neesmu nekas!
Kamēr vien zobens ir cita rokās,
mans spēks ir vien īslaicīgs.
Man vajag vairāk par nepastāvību.
Es neesmu tikai karalis.
Es esmu velns.
Bet gribu būt dievs.
- Kurp tu mani ved? - Pie karaļa gvardes.
Cik nu mūsējo vēl atlicis.
Karaļa gvarde ir šeit? Jūs slēpjaties?
Šeit Skeletors mūs nemeklēs.
Tā kā nu ir zobens, mēs varam viņu sakaut.
Turi to sev klāt un nepiesaisti uzmanību.
Vai tā ģērbjas uz Zemes?
Patiesībā nē. Ne gluži.
Neblenz.
Es redzu zobenu.
Nu tā, runāšanu uztici man.
Šie vīri varētu dusmoties par...
Kur tu biji? Tev vajadzēja patrulēt.
Visur ir Skeletora rokaspuiši.
Es atradu Spēka zobenu.
Ko?
Lūk! Un to tur karaļa Randora dēls.
Sen zudušais Eternijas princis.
Sveiki, kungs.
Kungs.
Ir ļoti aizraujoši te atrasties.
Tas nav karaļa dēls.
Ir gan. Viņš var to pierādīt.
Varu, jā.
Tātad...
Atceros, bērnībā kopā ar tēti vēroju,
kā tu apmāci kaujas mākslā.
Kas tas? Vai zemestrīce?
Kas ir šis lauķis?
Tarān?
Kā tu mani nosauci?
Tarāns?
Tāpēc ka...
Tā nosaucu, jo viņš izskatās pēc...
Pēc kā?
Pēc vīra, kas taranē.
Viltvārdis. Tu mūs nepazīsti.
Nē, es jūs pazīstu.
Esmu visu dzīvi stāstījis par jums citiem.
Bērnībā jūs zīmēju, lai neaizmirstu.
- Vai tiešām? - Jā.
Kas esmu es?
Tu esi Fisto - dūre.
Zinu, nav tavs īstais vārds,
bet, tā kā tu uzdarbojies ar dūri, tad...
Es neuzdarbojos ar dūri.
Reiz ar dūri apstrādāji goblinu.
Ādam!
Tas ir Eternijas glābējs?
Es saprotu. Arī es biju gaidījusi citādu.
Tomēr zvēru, ka tas ir viņš.
Es taču atradu Spēka zobenu.
- Parādi. - Un tas mani aizveda...
- Neizlokies! - Ko tu dari?
- Pie viņa. - Dod šurp!
Tīla.
Paldies.
Goda vārds, domāju, ka ies labāk.
Mums brīdi jāapspriežas.
- Protams, jā. Pārrunājiet visu. - Ādam!
Dīna, vai ne? Dīna?
- Diāna. - Diāna.
Diāna, jā! Ak Dievs.
Tiešām traki, mēs kopā gājām skolā.
Tu mani bāzi ģērbtuves skapīšos.
Vai sāpēja?
Nu, es...
Diāna? Tu laikam netīšām aizslēdzi.
Fisto?
Tāpēc ka viņam ir liela...
- Man bija 10 gadu. - Mums jātiek laukā.
Te smird pēc pisuāra.
- Smaka nāk no viņa. - Atšujies.
Jā, taisnība.
4. tipa kaujasbots?
Ko? Nē, kalpotājbots. Izslavēta kalpone.
Burvīgi.
Nē, 4. tips ir nāvīgākie karavīri,
kādi radīti.
Viens bots ir 15 karavīru vērts.
Patiesībā 20.
Vareni.
Izskatās kā Spēka zobens.
Mazāks, nekā biju domājusi.
Varbūt tāpēc, ka man tik liela roka.
Lielā ir tava otra roka.
Arī šī ir diezgan liela.
Tāpēc zobens tajā izskatās mazs.
Kapteini.
Runā.
Mums ir sarežģījumi.
Viņi nāk pēc zobena.
Mums ir jātiek laukā.
Jaunkundz, jums nav te jāmazgā grīda.
Varat nākt mums līdzi.
- Kā kalpone? - Nē, kā karavīrs.
Ādam, lūdzu, nedraudzējies ar ierīcēm.
Iešu jums līdzi.
Ar noteikumu, ka netaisu ēst,
neko nemazgāju,
un jums savi ķermeņa šķidrumi
ir jāsatīra pašiem.
Skaidrs?
Pag!
Uzgaidi.
Palīdzi piecelt. Nedrīkstu pamest.
- Ko, dzērāju? - Tēti!
Mosties!
Kāpēc sauc par tēti?
Viņš ir mans tētis.
Tēti, mosties!
Klusāk. Es mēģinu pagulēt.
- Dankan? - Palīdzēsi piecelt vai ne?
Jā.
Ak Dievs, smags.
Jā, pareizi, jādzer ūdens.
Kas viņš ir? Vai es tevi pazīstu?
Nu, jā.
Sen, manā bērnībā, tu mani apmācīji.
Zobenu cīņā, tuvcīņā.
Nuja, tu bāries, spēri man guļošam,
ietekmēji mani, laupīji pašcieņu.
Ādams. Es esmu Ādams.
- Es netīrīšu. - Neviens to nelūdz!
Pag, es tevi pazīstu.
Tu esi Randora dēls.
Jā, tas esmu es.
Mazais, mīļais Ādams.
Ādams! Forši, tu mani atceries.
Izkāmējis. Nīkulis. Proti, vārgulis.
Pag, es nebiju... Nīkulis?
Viss, ejam. Aiziet, tēti.
- Ko? Nē. - Iesim.
Man ir labi tepat. Ejiet vien.
Es palikšu pie vēmekļiem.
Nāksies viņu nest.
Skaidrs. Paldies, ka mani uzaicinājāt
šajā aizraujošajā piedzīvojumā.
Ei, es varu paiet. Teicu, ka varu paiet!
Šurp!
Zobens ir šeit. Atrodiet!
Zobens jāaiznes pēc iespējas tālāk no viņa.
Ej!
Nāc, mums jāiet.
Kas šeit notiek?
Ei, stulbais robot!
Es teicu, ka varu paiet.
Tev būtu jāpieliecas.
Tev būtu jāiet dir...
Roboto, lūdzu, ieslēdz kaujas režīmu
kaut vienu sekundi.
Centies būt asprātīgs?
Viņa ir kalpotājrobots. Dankans pārprogrammēja.
Tieši tā! Trakā gandrīz sašķaidīja man galvu.
- Tā bija kļūme. - Jā, kā tad.
Skrienam!
Kas, ellē, notiek?
Nešaujiet uz mani!
Paldies, puiši!
Man pakaļ!
Viņa nolēca?
Es to negaidīju.
Jā, es arī ne.
- Lai es nesu Draņķēnu? - Kā nosauci?
Nu tā. Dankan, varēsi?
Labāk nekā jebkad.
Kā viņš vēl nav beigts?
- Tēti. - Viss kārtībā.
Iesim.
Nāciet laukā, gļēvuļi!
Lamatžoklis.
Kas?
- No zīmējumiem. - Lamatžoklis?
Nē, nē.
- Nē. - Tēti.
Tikai ne viņš. Mēs esam lamatās.
Jums nav, kur bēgt!
Varbūt ar viņu aprunāšos, sākšu dialogu.
- Esi jucis? - Ko?
- Jucis? - Dialogu?
Es darbā to daru visu laiku.
Patiesībā diezgan labi padodas.
- Ei, nē! - Es tūlīt būšu atpakaļ.
- Ko? - Ādam!
Sveiks!
Sveiks.
Lamatžokļa kungs!
Sveiki!
Pagaidiet.
Vai varam brīdi aprunāties?
Es gribu mazināt spriedzi,
jo šķiet, ka emocijas sit augstu vilni.
Sit gan, vai ne?
Kas tu tāds būtu?
Ādams, princis...
Nu labi.
Es redzu, ka nonāksim konflikta zonā.
Beidz runāt.
Labi.
Konflikta risinājums meklējams
veiksmīgā komunikācijā, vai ne?
Liec lietā zobenu!
Zobenu. Kādu zobenu?
Saki vārdus.
Greiskalla...
Greiskalla spēka vārdā.
Greiskalla spēka vārdā!
Man ir spēks!
Nu gan.
Greiskalla pils aizstāvis.
Esam glābti.
Esam ķezā.
Velns...
Pareizi! Tā, kā es mācīju!
Tas nav... Nuja.
Viss ir labi.
- Klau, jāiet prom. Nāc. - Ejam!
Vai jūs to redzat?
Es norāvu viņam roku, apšāvu viņa draugus.
Es to redzēju, puis.
Muļķi. Stulbeņi un āmurgalvas!
Mans kungs.
Jūs, vājā vārgulīgu vanckaru varza!
Gribu zobenu. Dzirdat?
Es gribu zobenu. Tas ir mans.
Mans, mans, mans!
Un es to dabūšu. Dzirdat?
Es to dabūšu. Un jūs to man atnesīsiet.
Vai jums ir skaidrs?
Panāciet viņus! Atņemiet zobenu!
- Varbūt pilotēšu es. - Tu ne, tēti.
Tev padodas, Tīla.
- Tagad ne, Ādam. - Labi.
- Kuces dē... - Bojāts.
Bojāts korpuss.
Kuģi, analizē parametrus.
Analizēju. Man ir bojāts korpuss.
- Skaidrs. - Es tikai saku...
Man ir liela pieredze šādos...
Tēti, gribi iet kājām? Izsēdināšu.
Sūdi.
- Tīla? - Lido apšaut sliktos puišus.
- Labi. - Debesu bobs aizmugurē.
Tūlīt. Debesu bobs.
- Tu ne! - Ko?
Nekādā gadījumā tu.
Kas, ellē...
Nu labi.
Jā.
Zaudējam augstumu.
- Ja tu tā nevilktu kloķi... - Vairs ne vārda!
Mēs neaizbēgsim.
Tīla, izlīdzini gaitu!
Saka dzērājs.
Nu tā.
Ādams?
Ādam! Ei!
Ei! Uzmanies, tev aiz muguras!
- Lido prom, pamuļķi! - Ko?
Tu mirsi!
Vareni, tiešām esi labs pilots.
Negribu dzirdēt.
Eternijas dumpinieki!
Jūsu ilgā atelpa ir beigusies.
Ar jums ir cauri.
Ja gribat piedzīvot nākamo rītu,
es pieprasu jūsu uzticības apliecinājumu.
Vai zināt, ko tas nozīmē, nekrietneļi?
To, ka nogalināšu jūs pa vienam vien,
līdz pateiksiet nekaunīgā barbara vārdu.
Jūs jau zināt, par kuru es runāju?
Muskuļi. Gurnauts. Iedegums.
Liels mirdzošs zobens.
Nē?
Nu labi.
Tu.
Ļaunā Lina, kas viņš ir?
Sūnu vīrs.
Viņš derēs.
Nē, nē!
Skatieties, sakautie Eternijas varoņi,
kā viņš lūgsies par savu nožēlojamo dzīvību.
Aiziet.
Lūdzies.
Nē.
Paskat, dārgā, es saražoju mulču.
Labs joks. Mulča.
Tad nu es jautāju vēlreiz.
Kurš kareivis šodien par jums cīnījās?
Vairs nevajag!
Nevajag. Es pateikšu.
Saki, lūdzams.
Jaunais princis, augšāmcēlies no miroņiem.
Vai tiešām?
Vediet visus prom, iespundējiet.
Lai šī mēslaine nodeg līdz ar zemi!
Uz šejieni viņi mums nesekos.
Bez papildspēkiem ne.
Meklēšu Ādamu, kamēr vēl gaišs.
Nē, atstāj to manā ziņā.
- Tēti, es pati. - Tīla, es to māku.
Mācēji. Agrāk mācēji.
Es tikšu galā. Gaidi tepat.
TĒTA
Kur es esmu?
Kas es esmu?
Tas, kurš atjaunos mieru Eternijā.
Greiskalla aizstāvis.
Ādam!
Paldies Zodakam, tu esi dzīvs!
Šķiet, tu iztrūcināji Burvi.
Tā nav Burve.
Es gan domāju, ka tā bija Burve.
Protams.
Esi ievainots?
Dīvaini, it nemaz.
Labi.
Iesim, sāk satumst.
Pārnakšņosim te, no rīta iesim tālāk.
Kas ir?
Nekas. Sen neesmu tevi tādu redzējusi.
Nu, Ieroču vīrs tepat vien kaut kur ir.
Ceru, ka tu viņu atradīsi.
Pag, acumirkli.
Kas mums te ir?
O, kurš grib iedzert?
Tēti, nopietni?
Kas ir? Nāc apsēdies.
Atkorķēsim pārīti. Patērgāsim, uzdziedāsim.
Ja nesvinēsim mazas uzvaras...
Uzvara? Kāda uzvara?
Nu mēs taču nenomirām.
Tavuprāt, tā ir uzvara?
Tīla, mēs esam to pelnījuši.
Tu esi to "pelnījis" jau 15 gadu.
Mums abiem paliks vairāk. Nāc apsēdies.
Iedzersim par zobena atgriešanos
un Greiskalla pils aizstāvi!
Rokas noraušana nešķiet gadījums,
kas būtu jānosvin.
Izšķīrās - tu vai viņš.
Nu bet kur palikusi
sapratne un uzklausīšana?
- Savstarpējas sarunas? - Kā tad, sarunas.
Ko tu darīsi,
ja kāds ar zobenu uzbruks tavai ģimenei?
Labi, saprotu.
Kas būtu jāsaka? Jācīnās?
Nē, jāaizstāv ģimene.
Tu domā galīgi nepareizi.
Nicinām šaudīties kāros zaldātiņus.
Re, cik šie neaptēsti.
Tomēr karā ne jau dzejdari ir pirmajās rindās.
Tur ir vīrs ar muskuļiem.
Un viņš to nedara slavas dēļ.
Viņš to dara tāpēc, lai...
Lai viņa bērni pieredzētu nākamo rītu.
Tāds, manuprāt, ir tas vīrs.
Viņš rīkojas tad, kad vajadzīgs.
Tā, kā to darīji tu.
Ja reiz par to,
tu pirmīt nemaz nebiji tik nevarīgs.
Laipnākais, ko no tevis esmu dzirdējis.
Protams, tu esi visai štruntīgā formā.
Arī tehniku derētu pieslīpēt.
- Bet nav slikti. - Te nu viņš ir.
Dankans, kādu es atceros.
Labi.
Klau, vai atnāksi man palīgā?
- Pasmags, tāpēc tu labāk... - Ak Dievs, jā.
- Tavs gurnauts ir tieši man... Piedod. - Nekas.
Nu, kā jūtas varenais karotājs?
Kopumā es jūtos diezgan lieliski.
Lai gan nezinu, kur palicis mans krekls.
Vai bikses.
Vai es tās atdabūšu,
vai arī ikreiz būs jāpērk jaunas?
Man tevis ļoti pietrūka.
Man tevis arī.
Es par tevi domāju. Visu laiku.
Es par tevi arī.
Atklāti sakot, nebija ne dienas,
kad es par tevi nedomātu.
Es par tevi arī.
Un par to, cik daudz...
man nozīmē mūsu draudzība.
Tu allaž biji labs draugs.
Ļoti, ļoti labs draugs.
Tikpat kā jaunākais brālis.
Tu vienmēr esi bijis un būsi mans draugs.
Nekas to nemainīs. Nekad.
Mans čoms!
- Nujā, zinu. - Uzreiz kļuva vieglāk.
Atņemsim blašķi, pirms tētis sāk dziedāt.
Jā, to mēs negribam.
Jā.
Raugieties, nelaimīgās niecības, tas esmu es.
Skeletors.
Jūs esat vien tārpi man zem kājām.
Vientārpi? Nosauca par vientārpiem.
Viens no jums domā: viņam ir augstāka sūtība.
Šķiet, pazudušais princis ir atgriezies.
Tā vairs nav tava Eternija, princi Ādam.
Tā ir mana. Līdz ar visu, kas tajā ir.
Arī zobens, ko tu nēsā,
jo tam vajag varenāku roku par tavējo.
Lūk, mans augstsirdīgais priekšlikums.
Atnes Spēka zobenu man uz Čūsku kalnu,
un varēsi atjaunot saikni
ar māmiņu un tētiņu.
Jā, viņi ir dzīvi un veseli.
Nu labi, veseli nav, bet toties dzīvi.
Iedomājies, jūs atkal būtu laimīga ģimene.
Vai arī viņi var mirt šaušalīgā nāvē.
Un vaina mūžam gulsies uz tevi.
Cik smags tad šķitīs zobens tev rokā,
Greiskalla pils aizstāvi?
Man ir jāiet prom.
Tūlīt.
Ādam, tās ir lamatas!
Skeletors nedrīkst dabūt zobenu.
- Viņš nebūs apturams. - Es zobenu neatdošu.
Ar to viņu nogalināšu.
Tas ir Skeletors! Neesi neapdomīgs!
Man rokās ir dieva spēks!
Tu neesi dievs. Tu esi cilvēks.
Viņš man atņēma vecākus, Tīla.
Man viņi jāglābj.
Vīrietim tā jārīkojas, tiesa?
Tu runā kā mans tētis.
Tas ir slikti?
- Redzēsim. - Paklau!
Iešu kopā ar tevi vai bez tevis.
Ādam!
Mēs iesim tev līdzi.
Visu ceļu.
Šķiet, viņi nepārtraukti grib nomirt.
Izbeidz.
Iesim.
Čūsku kalns ir tur.
Mēs nezinām, kas tur ir.
Tur esmu es.
Piespēlējiet man.
Sveiks. Es esmu Ādams.
Eternijas princis
un Greiskalla pils noslēpumu sargs.
Man līdzi ir Spēka zobens.
Atdod savu ieroci man.
Es zobenu atdošu tikai un vienīgi Skeletoram.
Paturi zobenu.
Sardze!
Šo ar dižajiem muskuļiem vediet pie Skeletora.
Pārējie nāks līdzi man.
Sagatavojiet bunkurus!
Ādam, parādi viņam vellu!
Nāvīgi labs skats, vai ne?
Ļaut jums brīdi aprunāties?
Tēti.
Ādam?
Vai tas esi tu?
Jā.
Tas esmu es.
Asarainā atkalsatikšanās pagaidīs.
Dod man zobenu.
Atbrīvo viņu.
Es pateicu pirmais.
Atbrīvo viņu!
Ar mani šo spēlīti nespēlē, nerātni.
Es spēlēju, lai uzvarētu un...
krāpjos.
Atņemiet!
Vari mēģināt.
Nē. Nē!
Ļoti labi, Ļaunā Lina, viņš ir sastindzis.
Bravo, princi Ādam! Teicams priekšnesums.
Tikai kamdēļ?
Cīnies kā vīrs, lai redzu tevi sejā.
Pirmkārt, man nav sejas. Otrkārt, negribu.
Turklāt nu ir kārta manam priekšnesumam.
Ko teiksi, papiņ?
Lai noskatās, kā nokauju tevi ar viņa zobenu?
O jā.
Nē.
Nē!
Tēti.
Ādam?
Gribu tevi apskatīt.
Te nu tu esi.
Ilgi nenāci, tomēr atgriezies.
Jā, es esmu ļoti mainījies.
Es vairs neesmu vārgais puisītis.
Jā.
Nu esmu tāds, kādu tu gribēji.
Kādu tad es gribēju?
Pavisam citādu.
Nē, nē. Tas ir...
Ne jau to es gribēju.
Bērnībā tu biji ļoti maziņš.
Pasaule...
šķita pārāk liela tādam kā tu.
Tālab es mēģināju padarīt tevi stipru,
jo gribēju tevi pasargāt.
Es citādi nemācēju.
Man tik daudz ko būtu vajadzējis pateikt.
Tēti, tas nekas.
Tas nekas.
Kaut es toreiz būtu sapratis.
Kaut es būtu tev ļāvis...
būt tev pašam.
Tēti, nē. Pag, pagaidi!
Tēti, tu vēl nedrīksti aizvērt acis.
Es vēl nepaspēju pateikt.
Tev ir jādzird, kā es to saku.
Tā nu jūs abi esat pakļauti.
Viss kārtībā, puis?
Tu esi vecajās drēbēs.
Mammu.
Viņa vairs nav.
O, cik ilgi es esmu gaidījis.
Tagad es atdzimšu.
Un visums trīcēs manā ēnā.
Greiskalla spēka vārdā...
man ir spēks!
Vai bija pareizi? Es sajaucu vārdus?
Nē, vārdi ir pareizi.
Varbūt vēlreiz, bet izjusti?
Nekaitini mani, sievišķi.
Kāpēc neizdodas?
Pagaidi!
Saki, kāpēc neizdodas.
Es varu noturēt rituālu.
Ja zobenu nogādāsim Greiskallā...
uz tā altāra, tici man, izdosies.
Pielūko, lai tā būtu.
Sagatavojiet manu kuģi!
Klau, puis.
Gribi aprunāties?
Ādam, man ne pārāk labi padodas...
runāšana par to, tā sakot...
par to, kas darās tev iekšā, par...
- Par jūtām? - Jā, par tām.
Taču es zinu ko citu.
Es zinu, kā ir piedzīvot zaudējumu.
Uzzināt, ka neesi tas, par ko sevi uzskatīji.
Labāk lai viņa mani uzskata
par vecu glābšanas vērtu žūpu,
nevis par galīgi nevērtīgu veci.
Es viņu pievīlu.
Es pievīlu tevi, Ādam.
Es solīju jūs visus nosargāt, bet...
Bet nespēju.
Vai atceries, ko mēdzi man sacīt...
kad bērnībā mani noslānīja?
Jā. "Meties zemē, 20 reižu atspiedies."
Nē, tu mēdzi sacīt...
"Ir jāpieceļas kājās...
un jāturas braši."
Varbūt mums jāmēģina abiem kopā.
Ko tu saki?
Labprāt.
Čau!
Esmu pie tevis kādu atvedusi.
Krindžer?
Ak Dievs.
Vai es drīkstu tevi nolaizīt?
Jā, protams.
O, tad nu gan!
Man tevis pietrūka.
Neticami, ka tu esi šeit.
Neticami, ka te esam visi.
Visi Eternijas varoņi.
Ādam, vai tu spēsi?
Jā. Domāju, ka jā.
Sanāk! Sanāk uz kaujas plānošanu!
Nav kaujas plānošana, tikai seminārs.
Labi. Sanāk uz kara semināru!
Lūdzu uzmanību!
Es gribētu veltīt mazliet laika
bēgšanas stratēģijas idejām.
Ko tādu?
Tā būtu kaujinieciska runa?
Komandas saliedēšana. Tieši tā.
- Kas viņš ir? - Jā, kas tu esi?
Ādams, Eternijas princis.
Atvaino. Sveiks.
Es domāju, ka Ādams ir miris.
Nestaipi kaklu. Lai viņš runā.
Nē, es neesmu miris.
Kā redzat, pat ļoti dzīvs.
- Ko viņš teica? - Skaļāk! Nedzirdam.
Labi, piedodiet. Uzturēdamies uz Zemes,
es uzzināju - panākumus darbavietā
nenosaka tikai viens vīrietis
vai sieviete,
vai kas nu tas tāds.
Persona, tā sakot.
To nosaka daudzu cilvēku sadarbība.
- Darbavietā? - Mēs esam bunkurā.
Nē, es to zinu.
Paklau, jūsu vairākums mani nepazīst.
Taču es pazīstu jūs visus.
Mekaneks.
Varonīgs cilvēks periskops.
Un Tarāns.
Tu taranē!
Un esi īsts vecis.
Pie velna, jā!
Un tu, Fisto! Uzdarbojies ar dūri!
Tieši tā!
Un Diāna.
Tu mani bērnībā bāzi ģērbtuves skapīšos.
Pie velna, jā.
Es pazīstu jūs visus.
Mana sirds jūs neaizmirsa.
Eternija ir daļa no manis.
Tās ir manas mājas, es par tām cīnīšos.
Taču viens es nevaru.
Vajag jūsu palīdzību.
Rīkojoties viens, esmu nonācis gūstā.
Visi nonācām gūstā, tiesa?
Rīkojoties kopā, varam to mainīt.
Saprotiet, mums ir jāieskatās sevī.
Nevis jāskatās uz sevi.
Izskats ir tikai fasāde.
Bet ja sevi iedrošināsim...
Tad nav nekā nepaveicama.
Kopā.
Jā, pareizi.
Mēs atkarosim savas mājas. Kopā!
Par Alanu!
Ādams, vecīt.
Ādams.
Ko gan mēs šeit varam? Restes ir no fotānija.
Tās nevar salauzt.
Sienas ir no akmens.
Fisto.
Tarān.
Jūs visi.
Man ir viens jautājums.
Cik daudz jūs varat uzspiest?
Ko nozīmē "uzspiest"?
Ak Dievs.
Nogalini visus, kas tuvojas.
Sievietes un bērnus... vispirms.
Malacis.
Nāc, Ļaunā Lina.
Beigas ir tuvu.
Vai tu vari viņu salabot?
Lai atkal būtu kaujas spējīga.
Kad vēl darbojās, gribēja mani nogalināt.
Tas bija nelaimes gadījums.
Vienmēr tā saka.
Nu, es viņai uzticos, tā ka...
Es... Jā, lai notiek.
- Labs ir. - Labi.
Nenogalini mani, labi?
Pag, visu laiku nēsāji to līdzi?
Kā jau mēs norunājām, mani nenogalini.
Es neko nesolīju.
Tas ir labi.
Nu tā. Aiziet!
- Trūkst elpas. - Svilst plaušas.
- Laikam vemšu. - Kāpēc tādi putekļi?
- Viņi bēg! - Neļaujiet aizbēgt!
Nu tā, pretīgie paura pulētāji.
Kur jūs turat kuģus?
Viņi tuvojas.
Mēs ar Roboto šos aizkavēsim,
jūs dariet savu darāmo.
Tēti.
Skaidri zini, ka vari?
Nē, skaidri ne, bet darīšu, cik spēšu.
Es zinu, ka darīsi.
Tu esi ļoti stipra.
Stiprāka, nekā biju es.
Tik braša, cik brašs būtu gribējis būt es.
- Paldies? - Jā, nāc nu šurp.
Draugi, es jūs mīlu.
Tas bija skaisti.
- Ādam, mums ir īpašs brīdis. - Tā ka...
Jā. Vai tu gribi iet projām?
- Labi. - Paldies.
Bija jauki.
- Jauks brīdis trijatā. - Viss bumbās.
Nu tā.
- Labi, mēs iesim. - Ejiet!
Lieliski.
Vēl nav par vēlu atkāpties?
Vai man nevajadzētu bruņas?
Šķiet bīstami.
Mīkstpēdiņš.
Tīla! Nopietni?
Viņš nav mīkstpēdiņš. Viņš ir Kaujas kaķis.
- Nē, neesmu. - Esi gan.
Neesmu vis.
Nu labi, tikai šoreiz. Kāpiet virsū.
Nākamreiz noteikti uzvilkšu bruņas.
Jā! Izdrāzīsim sliktos puišus!
Drāz viņu, Tarān!
Piedod.
Uzbrūk!
Parādīšu, kā spēku izmanto īsts vīrs.
Nē!
Aizstāvies, ragana!
Aizlavīsimies, lai šie viens otru piebeidz?
Ceri vien.
Īsta sava tēva meita.
Pie velnā, jā.
Ei, iebruksim viņu ballītē!
Mans ielūgums tepat vien ir.
Nē, ja ir ielūgums, tad jau tu ne...
RSVP! Nošaušu kretīnus.
Tu esi galīgi saputrojis viesību metaforu.
Vai nav forša sajūta, ko?
Viņi līdz pilij netiks.
Kamēr vien turēšos kājās.
Tu knapi stāvi, kopš tevi pazīstu.
Vai tev vēl ir šāviņi?
Jā, viens.
Ar to pietiek.
Jā!
Kas tas?
Bēdz!
Uzmanās!
Dankan?
Atceries mani?
Atceries, kas es reiz biju?
Karaļa gvardes komandieris.
Karaļa Ieroču vīrs.
Bet šodien...
Es esmu cits cilvēks!
- Klau. - Dankan?
Roboto!
Nedomā izlādēt baterijas.
Tas nav svarīgi.
Eksistence ir nejēdzību virkne,
kas ved uz bezgalīgu nebūtību.
Gudriniece.
Stāvi rāms, pārāk uzpumpētais lempi!
Es cenšos tevi iznīcināt!
Nu paskat tik.
Šķiet, tavs zobens nekam neder.
Tikai lēta spēļmantiņa.
Tas nav iespējams.
Mani māc ziņkāre.
Bez zobena... kas gan tu esi?
Kas tu esi?
Paskatīsimies.
Spied zvērā, vecīt!
Labais, brāl.
Vai varu runāt atklāt, Ādam?
Patiesībā es nenoticēju
tai baigā barbara padarīšanai.
Diez vai tu jebkad esi bijis sūrais džeks.
Man ir aizdomas, ka tu biji nīkulis.
Un tie, kuri tevi neapcēla...
Viņi pret tevi juta nožēlu.
Ķer!
Tā nebija.
Nē?
Kāda tā bija?
Kas?
Tava dzimtā planēta.
Kāda tā bija?
Nu, tā bija...
Tā bija skaista.
Neko tamlīdzīgu tu neesi redzējusi.
Ak Dievs, vai tu esi bijis Sedonā?
Ko?
Tev labāk piedien šī vieta.
Pelēku un bēšu toņu pasaule
un nemitīga pazemojoša izgāšanās.
Ādam, vai to varētu atlikt?
Man ir atestācija pie Derila.
Kas ir tas dēmons?
Viņš ir sliktais. Salauza manu zobenu.
Atkal runas par zobenu.
Kamēr es iekaroju veselu planētu, tu šeit...
Kas šī par vietu?
Personāla daļa.
Personāla daļa?
Ak, Ādam, nerātnais puika.
Nu paklau.
Vari jau izlikties par varoni
ar milzu muskuļiem,
to garo zobenu starp varenajiem gurniem.
Taču tu vienmēr būsi neveiksminieks.
Eternija nav tavas mājas.
Tikai sapnis par to, kas tu neesi.
Un šis sapnis...
ir beidzies.
Ādam!
Paklau, Ādam.
- Vai tev viss kārtībā? - Jā.
Es laikam esmu nomiris.
Sasodīts.
Briesmīgi, brāl.
Saki man, ja tev ko vajag.
Laikam vienu esi nometis zemē.
Tad nu...
Lūdzu.
Paldies.
Diezgan izdevīgi nomirt, pirms jāmaksā īre.
Nekas, es nokārtošu.
Celies!
Tas ir runājošs putns.
Jā.
Savādi.
Tev bija runājošs kaķis.
Taisnība gan.
Tad tās ir beigas?
Es esmu miris?
Iespējams.
Celies!
Kā lai pieceļos, ja esmu miris?
Tev ir spēks.
Nē.
Vairs nav.
Zobens ir salūzis.
Kāds zobens?
Nu tas... Spēka zobens.
Ak tas. Ar ko tas īpašs?
Tas ir Spēka zobens.
"Tam, kurš tur rokā šo zobenu,
būs spēks."
Ādam, augstu pacēlis burvju zobenu,
kādus vārdus tu saki?
Greiskalla spēka vārdā...
Jā, turpini.
Man ir spēks.
Tieši tā, tev ir spēks.
Ne zobenam.
Tev.
Es izvēlējos tevi.
Bijušo aizstāvju rokās
spēks bija brutāla varēšana.
Turpretī tavās tas kļūst par ko vairāk.
Tā ir sapratne, iejūtība.
Tas ir cilvēcīgums.
Tāpēc es tevi izvēlējos par nesēju, Ādam.
Es esmu nesējs.
Nu tu esi gatavs.
Greiskalla spēka vārdā!
Man ir spēks!
Nu velns.
Jā!
Skeletor.
Man ir priekšlikums.
Kā būtu, ja mēs...
izbeigtu nemitīgo vardarbību un aprunātos?
Tikai aprunātos.
Tu iznīcināji manu pasauli.
Tevis dēļ ir bijis daudz sāpju un ciešanu.
Varbūt tāpēc, ka tu nevarēji būt karalis.
Varbūt bērnībā biji pārāk maz mīlēts.
Nav svarīgi, kas tu esi.
Svarīgi tas, ko tu dari.
Tāpēc izdari kaut ko pareizi.
Ak tu, dumiķi.
Pārlieku uzpumpētais mīkstmiesi!
Te nekas netiks darīts pareizi.
Tu manī neatradīsi neko labu.
Tavi vārdi nemainīs manu dabu,
jo es esmu...
neģēlis.
Un vai, cik laba sajūta!
Skat, kāds esi!
Gaudens, nekam nederīgs bērns.
Jā, var jau būt tev ir spēks,
bet tu pārāk baidies to pielietot.
Un nemaz nezini, kā.
Es zinu, kā to pielietot.
Tikai labāk atturos.
Vai tik vien tu spēj?
Es nebliezu ar visu spēku.
Tu gribi aprunāties?
Labi. Par ko gribi parunāt?
Sarunu laiks ir beidzies.
Celies, murmuli.
Lūdzu, ņem.
Paldies.
PĒC PUSGADA
Bija forši, kā tu viņu sagrābi,
sažmiedzi roku...
- Nu, ko teiksiet? - Visus apsitām.
Oho!
Mazliet nepiedienīgi.
- Čau, Ādam. - Čau.
Kā tev iet ar...
ar jūtām un tamlīdzīgi?
Labi, jā.
Es gribēju tev pateikt.
Ja kādreiz gribēsi aprunāties,
esmu tavā rīcībā.
Lieliski.
Vai ja gribēsi lauzties ar rokām.
Vai gribēsi, lai noslānu ar nūju,
arī esmu tavā rīcībā, sarunāts?
Un es tavā.
Eternijas labākie.
Paskaties uz viņiem.
Visi varoņi, kurus tu zīmēji bērnībā.
Tarāns.
Fisto.
Un kā sauc to čali?
Mekaneks.
Kaitinošs.
Jā.
Biji izdomājis vārdu arī man?
Dieviete kareive.
Nu, toreiz es vēl biju bērns, tāpēc...
- Oho. - Iespaidīgi.
- Lieliski. - Es neiedziļinātos.
Biji izdomājis vārdu arī sev?
- Nē. - Biji gan. Klāj vaļā.
Pasaki.
Jūs smiesieties.
Droši vien, bet saki.
Kāds tas ir?
Viņš-Vīrs.
Ko?
Viņš-Vīrs.
Sliktāk, nekā domāju.
- Liekvārdība. - Ko nozīmē?
Nozīmē spēcīgu vīrieti.
- Nu tādu maskulīnu čali. - Jā.
- Pārāk atgādina mačo? - Nē.
Ļoti vīrišķīgi. Tu esi ļoti vīrišķīgs.
Atjautīgi.
Jou, ko tu domā?
Jā, vecīt, tas ir...
forši.
Forši redzēt - viss bija pa īstam
un es nebiju nojūdzies.
Jā, es stāvu blakus runājošam tīģerim.
Nu kas to būtu domājis?
Paklau, paldies tev,
ka atvedi parādīt, ka viss bija pa īstam.
Man mirgo sarkanā lampiņa.
Trauksmes signāls no Avionas ciema.
Šķiet, būs darbiņš Viņš-Vīram.
Viņš-Vīrs.
Jā, es iešu nodarīt to lietu. Lūk...
Tur. Tā ka...
Krindžer.
Vai noteikti ir jāiet?
Vai viņš aizskrēja slepenībā pārvērsties?
Nuja.
Viņš domā, ka esam aizmirsuši? Visi zina.
Varbūt mēs varētu skatīties uz citu pusi?
Nē, lai jau viņš rīkojas.
VISUMA VALDNIEKI
Šodienas stāstā mēs redzējām,
ka muskuļi vien nedara par vīrieti.
Un to, ka galvaskauss sejas vietā
faktiski nozīmē,
ka tu esi sliktais džeks.
Līdz nākamajai reizei!
MUMS IR SPĒKS ATRISINĀT KONFLIKTU
PAMATĀ MATTEL VISUMA VALDNIEKI
ĻAUNIE: MONOLOGS - LABIE: DIALOGS
MUMS IR SPĒKS
VISUMA VALDNIEKI
Es biju zaudējusi cerību.
Par viņiem abiem.
Varbūt kādudien arī viņa atgriezīsies.
Kapteine Adora?
Nē.
Vairs ne.
Jāteic, agrāk tu izskatījies labāk.
Izplatītājs: ACME Film