Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Per on començo?
Bé, suposo que el que vull dir és que...
tot el que soc és pel lloc d'on vinc.
Etèrnia, un món d'una bellesa infinita.
Tot allò que només existeix en llegendes i contes d'anar a dormir,
a Etèrnia és de veritat.
Grius, dracs, tigres que parlen,
boscos encantats, deserts que cremen, illes al cel... De tot.
Juro que no vaig col·locat.
I després tenim el castell de Calaveragrisa.
El meu pare em va dir un cop que Etèrnia és el cor palpitant del cosmos.
I que Calaveragrisa és el cor d'aquest cor.
Per tant, suposo que el cor del cor
del cor és el Poder de Calaveragrisa.
Diuen que pot fer tornar un home poderós com un déu.
Per protegir-lo, el Poder es va vincular a un recipient.
Una espasa antiga anomenada l'Espasa del Poder.
Sí, ja ho sé, però van triar aquest nom.
Deia la llegenda que, en el moment de més necessitat d'Etèrnia,
apareixeria un heroi i brandaria l'Espasa
i, en fi, la faria servir
espectacularment.
Fins aquell dia, va estar sota clau al castell
sota l'atenta mirada de la Fetillera,
que era sàvia i molt vella
i feia una mica de por, francament. Però és de fiar. És de fiar.
Durant segles, Calaveragrisa ha estat sota la protecció dels meus avantpassats.
Soc descendent d'un llinatge força impressionant d'herois poderosos.
Nobles, forts, intrèpids.
Però, mare, jo no vull lluitar.
Són tots més alts i forts que jo.
I no tinc gaire coordinació.
- Apa! Qui t'ho ha dit? - En Gallineta.
És veritat. És el més baixet i el més feble.
És un miracle que no s'hagi trencat res ni s'hagi mort.
I què ha de fer, el príncep, en comptes d'entrenar-se?
No ho sé, potser jugar amb en Gallineta.
Ves-hi. Jo, amb un cabdell, ja faig.
No m'ajudes gens ni mica.
Hi he d'anar?
Cap a entrenar-te amb les armes. Vinga.
Escolteu, futura elit d'Eternos.
No hi ha estàtues de perdedors
ni carrers amb noms de covards,
ni es fan desfilades pels que s'hi esforcen.
Aquesta terra, el palau, les vostres vides,
s'han construït sobre les espatlles d'homes i dones que han guanyat el combat.
Com a home d'armes del vostre rei, creieu-me que n'he guanyat un munt.
Per això som aquí tots plegats.
He salvat el cul als vostres pares.
He salvat el cul als vostres veïns, i als pares dels vostres veïns.
Són un munt de culs. En fi, la qüestió és que he lluitat per vosaltres
i ara lluitareu per mi, amb reflexos ràpids,
punteria afinada i musculatura gloriosa.
I això.
Algú sap què és?
Un bastó.
Gràcies per l'obvietat.
Algú més?
Teela?
Els teus braços.
Així m'agrada!
Són els vostres braços, una extensió de vosaltres.
Vinga, per parelles. Amb les armes.
Vull veure uns bons blaus.
Vull veure nassos sagnant. Vull veure dents trencades.
Va, som-hi. Ancoreu el pes.
- Dian, vols...? - Si fos de veritat, t'hauries mort.
- Adam. - Mira cap amunt!
L'heu de mirar als ulls, quan li aixafeu la cara.
Esquiva o el pròxim serà més fort.
No ens podríem asseure a parlar-ne?
Ei, Adam. Adam. Fes el que puguis, eh?
Sí. Teela.
Quina mena d'amiga ets?
La mena que et guanyarà.
Duncan.
Com creus que van, els novells?
Són molt bons i diligents, senyor.
Tots?
No ballis, Adam.
- Vinga. - Pega'm!
Fa el ridícul.
Vaig prometre que el faria un home, i l'hi faré.
Ja, però quina mena d'home?
- Adam! - Tu pega'm!
A veure, l'ha desarmat.
No funciona així, amic meu.
He guanyat!
Fas el ximple, Adam.
Nen.
Combat amb mi. Amb això.
Va, agafa-la.
Ara...
defensa't.
Pare.
Pare!
Aquest món no és pels febles.
Sí, pare.
Digue-ho.
Aquest món no és pels febles.
Adam. Aixeca't!
Aixeca't.
Quan caus...
és una oportunitat per aixecar-te. Entesos?
Que se't vegi fort.
Quan es giri, et veurà.
I li has de demostrar que saps encaixar un cop.
Quan es giri, no veurà un nen petit espantat.
Veurà un home.
Què veurà?
- Un home. - Molt bé. Mira.
Així que es giri.
Ves a fer un tomb, nano.
S'ha acabat l'espectacle. A treballar, vinga.
- Adam. - Què hi fas, aquí?
Et segueixo.
Ja, doncs he vingut per estar sol, o sigui que...
No siguis tan nyicris.
Jo no t'he vist tan feble.
Avui, a l'entrenament.
El meu pare, sí.
És... la Fetillera?
Què mira?
Rei Randor, ens ataquen.
Ho tinc controlat, senyor.
La Guàrdia Reial està preparada.
Us prometo
que no us passarà res, ni a vós ni a la vostra família.
Us duré sa i estalvi a Calaveragrisa. Guàrdies!
Ei, tranquil.
No us separeu.
Teela! Vinga.
Pare...
Tinc por.
Qui t'ha ensenyat aquesta paraula? Eh? Jo, no.
No pateixis, maca.
Passi el que passi, mentre hi sigui jo, no has de tenir por de res, entesos?
Vinga.
Ara! Som-hi!
N'hi ha massa.
Només vol dir una cosa.
Més objectius.
Va, va!
Seguiu-me.
Anem cap aquí.
Quedeu-vos aquí.
Nens febles de palau.
Senyor, marxeu i no us atureu.
Vinga. Ja me'n cuido jo.
Algú vol brega.
Ja n'hi ha prou.
Com goses venir a la meva ciutat? No saps amb qui te la jugues?
Digue-m'ho tu.
Soc en Duncan, el comandant de la Guàrdia Reial.
L'home d'armes del rei.
I avui...
has fracassat.
Pare.
Vinga, va. Amunt. Aixeca't. Va, sisplau.
Teela.
He fracassat.
Vinga.
Agafa't fort.
El regne d'en Randor s'acaba aquesta nit.
Et creies tan fort que vas deixar de témer el que s'amagava a les ombres.
Era jo.
M'amagava.
Als racons més profunds i foscos de l'univers.
M'amagava.
Però ara surto a la llum...
perquè puguis contemplar la teva caiguda.
Marxeu. No mireu enrere.
Adam. No t'amoïnis, fill meu. Jo et defenso.
Sigues fort, fill. Els retindré.
- Pare. - Marxeu!
Pare!
Què em faràs, malànima?
Només et tallaré el cap.
Tant fa el meu destí. Eternos no serà mai teu.
El teu palau no és més que maons i vidre.
La teva corona, una disfressa.
No, vull el poder que hi ha al darrere.
Malvalina?
Ei, Malvalina.
Ben dit, senyor Skeletor. Pura poesia.
Emporteu-vos-el. Se li ha acabat el temps.
Amb una nova alba,
Etèrnia presenciarà el meu ascens.
- Ja està. He acabat. - Esclar, senyor meu.
- Quan aixeco el puny així, ja estic. - Sí.
És el crescendo!
D'ara endavant ja ho sabrem.
Ja venen.
Calaveragrisa caurà.
No, perdurarà.
Porta'm l'Espasa, fill.
Sí, va, afanya't.
S'ha de dur l'Espasa a un lloc segur, un lloc lluny d'aquí.
Doncs que sigui un lloc on no el trobin mai.
Casa meva.
Adam, ves amb compte
i no oblidis mai els teus orígens.
Aquesta espasa em pertany.
Sigues bon nen i porta-me-la.
No gosis acostar-te ni un pas més.
Mare.
Ai, estimada, sí que goso.
No perdis l'Espasa. Només podràs tornar a casa amb ella.
Portes l'esperança d'Etèrnia.
Au, ves!
Ves!
No!
En fi, i així vaig anar a parar a...
Oklahoma City.
I tu, Julie? La teva família és d'aquí?
Perdona, has dit "Skeletor"?
Sí. Sí, això mateix.
Ja.
Escolta, l'he d'agafar.
No ha sonat.
No, l'he d'agafar per marxar.
Va, Julie, perdona'm.
Ja sé que sembla una bestiesa. És per l'espasa?
L'Espasa és només un recipient que conté el Poder.
Podria ser aquest got mateix.
El got conté el Poder de Calaveragrisa, però, en comptes del got,
era la meva espasa, i la vaig perdre aquella nit.
No n'estic orgullós, però la vaig perdre i...
la penso trobar.
I, quan la trobi, em guiarà cap a casa.
Vols trencar amb mi?
No! Estan fets l'un per l'altre!
Entesos.
No m'ho facis, sisplau. No ho penses de debò.
Ei!
Què passa, germà?
Vens d'hora.
No en vull parlar.
Tio.
L'hi has dit? Tot allò?
La Fetillera i el tigre verd que parla?
I la decepció del rei perquè no eres més masculí?
Ja, això potser no calia.
Li has dit a una de Hinge que ets d'un altre planeta,
però que no podràs tornar a casa fins que no trobis una espasa màgica.
Et fa quedar com una mica... molt sonat.
Els tios musculosos, les històries...
Són musculosos de veritat, entesos?
Si ella em pregunta d'on soc, què li he de dir?
Que se't van morir els pares en un esdeveniment traumàtic.
Que ho sento molt.
I que ho suprimeixes substituint-ho per aquesta fantasia.
No és el que et diu la psicòloga?
M'estàs dient que oblidi qui soc?
El meu objectiu a la vida?
Potser el teu objectiu a la vida és no ser tan estrany.
No t'ho has plantejat?
¿Per què no pots treballar, pagar lloguer, viure pel cap de setmana
i comptar quant falta per les vacances?
Com tothom.
HOME MOLTÓ
Es tractava de dibuixar una figura històrica.
L'Home Moltó és històric.
ETÈRNIA
No.
Avui serà un bon dia.
Et sento emocionalment.
Et percebo amb consentiment.
Et veig tal com ets de veritat.
I us ho podeu recordar amb el nostre mantra preferit.
Aixequem-nos i diguem-lo tots junts.
Aixequem-nos tots, va.
"Tinc el poder de ser la millor versió de mi."
ADAM GLENN ELL
Potser és la seva veritat, però no és la meva.
Trobo que hem d'acordar de qui és la veritat de què parlem.
HEU VIST AQUESTA ESPASA?
Em sembla que aquí es parla molt de la veritat,
però potser seria més constructiu
escoltar-la una mica, la veritat. Oi?
Perdó, què?
Ets al meu lloc.
Què?
T'has posat al meu lloc.
Em sap greu.
Ei, algun consell per un novell?
Quatre paraules de la veu de l'experiència?
Mira, nano, t'has de posar darrere teu, no al davant.
El davant és només façana. Però, si et cobreixes l'esquena,
no hi ha res que no puguis aconseguir.
Mola.
Mola molt.
M'ho pot explicar una altra vegada?
No. S'ha acabat.
Bon viatge, nano.
HEU VIST AQUESTA ESPASA?
Ding-dong.
- Ah, hola. - Hola.
Tens un moment per venir a parlar amb mi al meu despatx?
Estic fent coses molt importants de Recursos Humans.
Ja ho veig, sí. Però no t'ho preguntava. Més aviat t'ho deia. Així que...
Ah, entesos.
Sí, despista. El to despista una mica.
És una pregunta o no? Doncs no.
- Quedem d'aquí deu minuts? Molt bé. - Molt bé.
Entesos, Suzie.
Adam, penses mai en el teu futur en aquesta empresa?
Hi he de pensar?
Molt bé, provaré de dir-t'ho d'una altra manera.
Fas bé la feina.
Ets simpàtic, honest, considerat...
La gent t'escolta. Li caus bé.
Però...
se't veu distret.
I no m'agrada criticar el que li mola a la gent.
Si a tu et molen les coses friquis i d'espases, per mi de conya.
Però no compliria el meu deure si no et fes aquesta picada de cresta.
"Picada de cresta"?
Aquesta advertència. M'entens?
Soc una cap molt estricta. No puc ser l'amiga divertida.
Però ara em poso megaseriosa.
El teu hobby t'afecta la feina.
HE TROBAT L'ESPASA.
I si ho ignorem un moment, eh?
Aquesta obsessió amb les espases
no dona una bona imatge a Recursos Humans.
De fet, t'hauré de despatxar si no t'espaviles.
O sigui que és com un ultimàtum.
Sí. Molt bé, sí, ho has entès.
Els conflictes no són el meu fort.
Se t'acomiadarà si no deixes de buscar armes en horari laboral.
Espantes la gent. Sobretot en Darryl.
No el suporto, en Darryl.
Miri, vostè no ho entén.
No soc res sense l'espasa.
A veure, l'hora de la veritat.
¿Penses viure aquí, a la realitat,
o penses malgastar la vida somiant despert,
sense objectius, incapaç de deixar de tocar el mòbil?
Et veig la mà.
- Només un segon. - No l'agafis.
- Per veure què diu. - Sisplau.
- L'agafo. - No...
Molt bé, l'has agafat.
HE TROBAT L'ESPASA. ÉS TEVA PER 300 $.
- Adam? - Ostres.
- Espera. - He de marxar.
Adam, no pots...
Si surts per aquesta porta, ja no cal que tornis.
De mutu acord.
LA ZONA DEL TERROR
A veure, em sembla que ja hi soc.
T'espero a dins.
Però com sabré qui...?
Ho sabràs.
Ets tu, oi?
Segurament. Sí.
Guai.
- Sí. - Sí.
Tens l'espasa?
No. Crec que no.
No hi ha espasa?
No.
Ostres.
Llavors, no ets tu.
- Perdó. - És igual.
EL GRAN JIM
- Tens la meva espasa? - Què?
No he dit res.
Tens la meva espasa?
Jo. Soc jo.
De què vas?
Li has preguntat a tothom si té una espasa?
Tothom fa pinta de tenir-ne.
Jo tinc una vareta de mag a casa.
Ni te li acostis.
Només et puc dur fins aquí.
Com?
Què n'he de fer, d'això?
És problema teu, tio.
Tu no m'has vist.
Situació controlada!
Ei, això no es pot fer.
Ah, no pateixis. L'espasa és meva.
Vinga.
No fotis, no.
Deixi estar en Torak, sisplau.
Se m'ha tirat ell a sobre.
Ja està. No. No està.
Escolti, deixi d'assaltar el saquejador.
M'assalta ell a mi.
L'espasa no està en venda.
No la vull comprar, me la vull endur.
D'aquí un segon desapareixeré
enmig d'una explosió de llum.
O com sigui.
Mola.
Pel poder de Calaveragrisa,
he de tornar a casa!
Calaveragrisa, porta'm a casa.
Tens nòvia?
Ei, de què vas?
No suporto quan em fas riure. I encara és pitjor quan em fas plorar.
No suporto quan no hi ets, i a sobre no m'has trucat.
- És...? - L'Espasa del Poder?
Sí que ho és. A veure.
Funciona, sisplau.
Fes alguna cosa.
PARE
Genial.
Ei, mola, l'espasa, Highlander.
Sí, maca, l'espasa, Rip Van...
Rei Art...
Qui representa que ets? El Highlander?
I aquests, què foten? Idiotes.
Espera't.
Què passa?
No.
Vinga.
Adam?
Ets tu, de veritat?
Què?
No em reconeixes?
Encara ets un nyicris.
Teela?
Tornem a casa?
Què vol de mi, aquella cosa?
No et vol a tu. Vol això.
L'Espasa va enviar un senyal. Per què has trigat tant a alçar-la?
És que l'havia extraviat.
- "Extraviat"? - Sí.
Han passat quinze anys.
Vinga, compto fins a tres.
- No, no vull córrer. No puc. - Un, dos...
- Tres! Vinga. - No m'hi veig amb cor.
Ei, frena.
- Salta! - Què? No!
Vinga.
- Què et passa? - Res. Som-hi.
On anem?
A la meva nau. Allà dalt.
On?
Sí.
Mola.
Nau, obre't.
Obrint porta.
Sabeu què? Us ho vaig dir, que era de veritat!
No a vosaltres concretament.
Però, vaja, representeu
tota la gent que ha dubtat de mi.
Adam, anem.
Nau, toquem el dos. De seguida!
Tocant el dos de seguida.
Prepara't. Farem coses rares.
- Entesos. - Nau, doblega l'espai.
Doblegant l'espai i fent coses rares.
Sembla mentida que siguis tu.
Sí.
Soc jo.
Has crescut molt.
O sigui, has envellit.
Bé! Has envellit bé. T'has fet gran!
I tu no has canviat gens.
Bé...
Adam, no saps com hem patit.
Va canviar tot quan te'n vas anar.
I els meus pares?
L'Skeletor se'ls va endur aquella nit
i no els hem tornat a veure.
Arribarem a Etèrnia d'aquí deu,
nou, vuit, set, sis...
No m'ho crec, que torni a casa.
Jo no em faria gaires il·lusions.
...dos, un.
No en queda res.
L'Skeletor no volia Eternos.
Volia que no fos de ningú més.
Per què ho va fer, això?
Perquè és dolent.
Hi ha d'haver algun altre motiu.
Té cara de calavera.
Hem de marxar. És massa perillós quedar-se a camp obert.
Què mires?
Perdoneu, no sabia si estàveu despert, senyor meu.
Porta'm el bastó, mala bèstia.
Sí, senyor.
Vigila que no et caigui, o et faré carn picada,
com vaig fer amb la teva mare.
Skeletor, senyor meu.
La bèstia ha tornat.
Oh, vil i pervers Skeletor.
Sàdic senyor del mal...
Au, calla, ja! De genolls.
Més avall.
Digue'm que tens l'Espasa.
L'he trobat, senyor, però la Teela se l'ha endut.
Prou, sisplau. Fa molt de mal, senyor.
La Teela?
La cria de l'home d'armes del rei.
Ens informen que la seva nau ha sobrevolat Eternos aquest matí.
Llavors, l'Espasa és aquí.
L'hem de seguir per veure cap on fuig.
Ja s'està fent, senyor meu.
Què fas, aquí, encara?
Porta'm aquella espasa, capsigrany pelut!
Què soc, Malvalina? No soc poderós?
Senyor meu, sou el més poderós de tots.
¿No m'he esforçat per demostrar als habitants d'Etèrnia
que soc un sobirà just i digne?
N'heu matat milers per demostrar-ho.
Però de què serveix?
Senyor meu, si m'ho permeteu,
ja heu guanyat.
Teniu un vast exèrcit a les vostres ordres.
El Bastó dels Estralls, el tron d'ossos...
Em teniu... a mi.
Us fa falta res més?
M'ho poden prendre tot. Que no ho veus?
Em poden prendre el bastó. Te'm poden prendre a tu. Tot.
I, llavors, què soc?
- Senyor meu, sou... - Llavors no soc res.
Mentre aquella espasa sigui en mans d'un altre,
el poder que tinc és només temporal.
Necessito més que temporalitat.
No soc un simple rei.
Soc un diable,
però aspiro a ser un déu.
- On em portes? - A la Guàrdia Reial.
O al que en queda, de nosaltres.
La Guàrdia Reial és aquí? Us hi heu amagat?
L'Skeletor no ens hi buscaria mai.
I, ara que tenim l'Espasa, el podem derrotar.
Tingue-la a prop i procura no cridar l'atenció.
A la Terra es vesteixen així?
De fet, no. No ben bé.
No te'l miris.
Tinc l'Espasa a la vista.
Escolta, deixa'm parlar a mi.
Potser estaran una mica enfadats amb...
On eres? Havies de sortir a patrullar.
Hi ha sicaris de l'Skeletor pertot.
He trobat l'Espasa del Poder.
Què?
Mira-la. I l'home que la porta és el fill del rei Randor.
El príncep perdut d'Eternos.
Hola.
Em fa molta il·lusió ser aquí.
Aquest no és el fill del rei.
Que sí. I ho pot demostrar.
Sí que puc.
Daixò...
De petit, amb el meu pare, t'havia vist fent d'instructor de combat.
Què? És un terratrèmol?
Qui és aquest pallús?
Home Moltó?
Què m'has dit?
Home Moltó?
Sí, perquè... És que et deia així perquè sembla un...
Sembla un què?
Un que envesteix com un moltó.
Impostor. No ens coneixes.
No, sí que us conec.
He parlat a tothom de vosaltres tota la vida.
Quan era petit, us dibuixava per no oblidar-vos.
- De veritat? - Sí.
I jo qui soc?
En Puny.
Ja sé que no et dius així de debò, però com que...
li claves el puny a la gent...
No li clavo el puny a ningú.
Et vaig veure clavant-l'hi a un follet.
Adam!
Aquest és el salvador d'Etèrnia?
Ja ho sé. Jo tampoc me l'esperava així.
Però et juro que és ell.
He rastrejat l'Espasa del Poder...
- A veure. - ...i m'ha portat fins a...
- No et moguis! - Què fas?
- ...aquest paio. - Do'm.
Teela.
Gràcies.
Em pensava que aniria millor.
N'haurem de parlar un moment.
- Sí, i tant, parlem-ne. - No. Adam!
Et dius Dina, oi? Dina?
- Dian. - Dian.
Dian. Sí! Ostres.
És molt fort, però anàvem junts a l'escola.
M'encastaves contra els armariets.
Et feia mal?
Doncs...
Dian? Em sembla que has tancat. Sense voler.
Puny?
És perquè el té enorme, el...
- Tenia deu anys, jo. - Hem de sortir d'aquí.
Fa pudor d'orinal.
- És ell. - Fot el camp.
Sí, tens raó.
És un Batallabot de Classe 4?
Què? No, no és res. Un robot de servei. Una criada sofisticada.
Que encantadora.
No, els Classe 4 són els supersoldats més mortífers de tots.
Un sol bot d'aquests val com quinze soldats.
Vint, de fet.
Mola.
Sembla l'Espasa del Poder.
Me l'esperava més grossa.
Perquè jo tinc la mà molt grossa.
La que tens grossa és l'altra.
Aquesta també ho és força.
Per això l'Espasa sembla petita.
Capità.
Sí, digues.
Tenim un imprevist al davant.
Venen a buscar l'Espasa!
Hem de sortir d'aquí.
Escolta, no hauries de ser aquí fregant el terra.
Vine amb nosaltres.
De serventa?
No, de soldat.
Vols parar de fer-te amic dels electrodomèstics?
Vinc amb vosaltres
amb la condició que no cuinaré,
ni rentaré res,
i que dels fluids que us surtin us en cuideu vosaltres.
Entesos?
Espera.
Un moment.
Ajuda'm. No el puc deixar.
- Què? Un borratxo? - Pare.
Desperta't.
Per què li has dit "pare"?
Perquè ho és.
Pare, desperta't.
No cridis tant. Que miro de dormir.
- Duncan? - M'ajudes o no?
Sí.
Vinga.
Ostres, com pesa.
Sí, bona idea. S'ha d'hidratar.
Aquest qui és? Et conec?
Doncs sí. Sí.
Fa molt de temps, quan era petit, m'entrenaves.
Per lluitar amb espasa. I cos a cos.
Em menyspreaves, em pegaves quan era a terra,
em desmoralitzaves, em vas destrossar l'autoestima...
L'Adam. Soc l'Adam.
No ho penso netejar.
No t'ho ha demanat ningú.
Un moment. Ja sé qui ets.
El fill d'en Randor.
Sí. Sí, soc jo.
L'angelet de l'Adam.
Adam! Quina passada! T'enrecordes de mi!
Pocatraça, figaflor, feble...
Jo no diria que fos... Figaflor?
Va, som-hi. Hem de marxar, pare.
- Què? No. - Anem.
Aquí estic molt bé. Marxeu vosaltres.
Jo em quedo al costat del vòmit.
L'haurem de portar.
Esclar. Gràcies per convidar-me a aquesta aventura emocionant.
Ei.
Ei, puc caminar. Que puc caminar!
Per aquí.
L'Espasa és aquí. Trobeu-la!
T'has d'endur l'Espasa tan lluny com puguis d'ell. Corre!
Vinga, hem de marxar.
Què passa, aquí?
Ei, robot carallot!
He dit que puc caminar.
Potser que t'ajupis.
I tu, potser que...
Roboto, pots desplegar el mode de batalla un segon?
Ho dius de broma?
És un robot de servei. La va reprogramar fa anys.
Esclar que sí. La boja gairebé m'arrenca el cap.
Va ser una avaria.
Ja, segur.
Correm.
Què carai passa?
Pareu de disparar-me!
Gràcies, nois.
Seguiu-me!
Ha saltat?
No m'ho esperava.
Ja. Jo tampoc.
- Porto el borratxo? - Què m'has dit?
A veure, Duncan, estàs bé?
Millor que mai.
Com és que encara no és mort?
- Pare. - No, estic bé.
Som-hi.
Vinga, molt bé.
Sortiu, covards!
L'Home Llauna.
Qui?
- El dibuixava. - Home Llauna?
- És igual. - No, no, no.
Pare.
Qualsevol, menys ell. Estem atrapats.
No podeu fugir enlloc.
Potser hi puc parlar. Per encetar un diàleg.
- Estàs sonat? - Què?
- Està sonat? - Un diàleg?
A la feina ho faig molt sovint.
Hi tinc força traça.
- Ei, no. No! - Ara vinc.
- Què? - Adam!
Hola!
Hola.
Home Llauna.
Com va?
Espereu.
Podem parlar un segon?
Vull desescalar la situació,
perquè veig que les emocions són superintenses.
Què dius, ara? Sí?
I tu qui ets?
Soc l'Adam. El príncep de...
Molt bé.
Ja veig que ens dirigim cap al conflicte.
No xerris tant.
Entesos.
La resolució de conflictes es basa en una comunicació eficaç, sents?
Fes servir l'Espasa!
L'espasa. Quina espasa?
Digues les paraules.
Pel poder...
Pel poder de Calaveragrisa.
Pel poder de Calaveragrisa!
Tinc el Poder!
Ual·la.
Òndia.
L'heroi de Calaveragrisa!
Estem salvats.
Estem perduts.
Ai, mare...
Així. És el que et vaig ensenyar.
Així no... És igual.
Va bé.
- Ei, hem de marxar. Som-hi. - Anem.
Ho heu vist?
Li he arrencat el braç i he disparat als seus amics.
Ho he vist, noi. Ho he vist.
Ximples! Babaus, talossos!
Senyor meu!
Oh, patuleia de pallussos patètics!
Vull aquella espasa, em sentiu? La vull. És meva.
Meva, meva, meva!
I la tindré. Em sentiu?
La tindré. I me la portareu vosaltres.
Us queda clar?
Perseguiu-los! Porteu l'Espasa!
Potser que piloti jo.
Ni parlar-ne, pare.
Ho fas molt bé, Teela.
- Ara no, Adam. - D'acord.
- Mecàson la... - Fuita.
Fuita al fuselatge.
Nau, fes una anàlisi.
Analitzant. Tinc una fuita al fuselatge.
- Entesos. - Escolteu.
Tinc molta experiència en això de...
Vols anar a peu? T'hi faré anar.
Merda.
- Teela? - Surt a disparar als dolents.
- Molt bé. - Agafa el trineu aeri.
Ara l'agafo.
- Tu, no. - Què?
Tu, segur que no.
Què carai...?
A veure.
Sí.
Perdem altitud.
No el pressionis tant.
- El volant... - Ni una paraula.
No ens en sortirem.
Teela, ves tan recte com puguis.
I m'ho diu el borratxo.
Vinga.
Adam?
Adam! Ei!
Ei, mira al darrere!
- Surt d'aquí, burro. - Què?
Et moriràs.
Vaja, en saps molt, de pilotar.
No et vull sentir.
Insurgents d'Etèrnia.
El vostre llarg indult s'ha acabat.
Esteu perduts.
Si voleu arribar vius a demà,
us exigeixo fidelitat.
Saps què vol dir, pocavergonya?
Vol dir que us mataré un per un
fins que em digueu el nom d'aquell bàrbar insolent.
I sabeu qui vull dir?
Músculs, tapall, bronzejat,
una gran espasa relluent...
No?
Molt bé.
Tu.
Malvalina, qui és?
L'Home Molsa.
Servirà.
No!
Mireu, herois caiguts d'Etèrnia,
com suplica per la seva vida miserable.
Vinga.
Suplica.
No.
No!
Mira, estimada, he fet compost.
Molt bo. Compost.
Ho torno a preguntar.
Qui és el guerrer que avui ha lluitat per vosaltres?
Prou!
Prou. Ho diré.
Sí, sisplau.
És el jove príncep, tornat d'entre els morts.
De veritat?
Emporteu-vos-els. Tanqueu-los.
Reduïu a cendres aquest femer.
Aquí no ens hi seguiran.
No pas sense reforços.
He d'anar a buscar l'Adam.
No, ja hi vaig jo.
- No cal, pare. - Teela. És la meva feina.
Ho era. Era la teva feina.
Me'n cuido jo. Tu queda't aquí.
DEL PARE
On soc?
Qui soc?
Ets qui restablirà la pau a Etèrnia.
L'heroi de Calaveragrisa.
Adam.
Gràcies a Zodac que ets viu!
Em sembla que has espantat la Fetillera.
No és la Fetillera.
Jo crec que sí, que l'era.
Esclar.
Has pres mal?
Curiosament, no.
Millor.
Va, que es fa fosc.
Farem nit aquí i sortirem de bon matí.
Què?
Res. Feia temps que no et veia així.
És que per aquí encara hi ha l'home d'armes.
Espero que el trobis.
Ei, un moment.
Què tenim aquí?
Qui vol un trago?
Pare, de debò?
Què? Vinga, seieu.
Obrim-ne unes quantes. Expliquem històries i cantem.
Si no celebrem les petites victòries...
Victòries? Quines victòries?
No ens hem mort.
Això és una victòria, per tu?
Teela, ens ho hem guanyat.
Tu fa quinze anys que "t'ho guanyes".
Més per nosaltres. Vine, seu.
Pel retorn de l'Espasa
i l'heroi de Calaveragrisa!
Arrencar-li el braç a un
no em sembla una cosa per celebrar-la.
Era o ell o tu.
¿Què se n'ha fet,
de comprendre i escoltar?
De parlar amb la gent?
Ah, parlar.
Què fas si algú escomet la teva família amb una espasa?
Ja ho entenc. Què he de dir? M'hi enfronto, oi?
No, protegeixes la família.
Ho tens mal entès.
Menysprees els que tenen el gallet ràpid. "Que poc avançats!"
Però, quan esclata la guerra, no donen la cara els poetes,
sinó el que té músculs.
I no ho fa per la glòria.
Ho fa perquè...
Perquè els seus fills arribin vius a demà.
Per mi, això és un home.
Dona la cara quan se'l necessita.
Com has fet tu.
I, per cert,
no ho has fet malament del tot.
És el més amable que m'has dit mai.
Tens la forma un pèl deficient.
I la tècnica es podria millorar.
- Però no està malament. - Mira'l.
És el Duncan que recordo.
Molt bé.
Ei, em dones un cop de mà?
Pesa força.
- Si poguessis... - Ostres. Sí.
- Tens el tapall... Perdó. - És igual.
I doncs? Com és això de ser un guerrer poderós?
Al capdavall, em sento força bé.
Però no sé on tinc la camisa.
Ni els pantalons.
Tornen a aparèixer, o me n'he de comprar de nous cada vegada?
T'he enyorat molt.
I jo a tu.
Pensava en tu. Tot el dia.
I jo en tu.
De veritat, no passava ni un dia que no pensés en tu.
I jo en tu.
I en fins a quin punt...
valoro la nostra amistat.
Sempre vas ser un bon amic.
Un amic boníssim. Gairebé un germà petit.
Sí, sempre has estat un amic i sempre ho seràs.
I no ho canviarà res. Mai.
Col·lega!
- Sí, i tant. En fi. - M'he tret un pes de sobre.
Confisquem-li la petaca abans que es posi a cantar.
Sí, no ens convé.
Ja.
Mireu, desgraciats insignificants, soc jo,
l'Skeletor.
I vosaltres no sou més que cucs sota els meus peus.
Culs sota els peus? Ens ha dit "culs".
Però un de vosaltres creu que té un propòsit més elevat.
Es veu que el príncep pròdig ha tornat.
Però Etèrnia ja no és teva, príncep Adam.
És meva. Com tot el que hi ha a dins.
Inclosa aquesta espasa que portes,
que està destinada a una mà molt més poderosa que la teva.
Així doncs, et faig una oferta magnànima:
porta'm l'Espasa del Poder a la muntanya de la Serp
i potser et podràs reconciliar amb...
el papa i la mama.
Sí, estan sans i estalvis.
Bé, "sans" no, però són vius.
Imagina-t'ho. Podríeu tornar a ser una família feliç.
O podrien patir...
una mort horrible.
I en carregaràs la culpa per sempre.
Oh, com et pesarà a la mà, aquesta espasa, llavors,
heroi de Calaveragrisa.
Me n'he d'anar.
Ara.
Adam. Adam, és un parany!
L'Skeletor no pot tenir l'Espasa. Seria imparable.
No li donaré l'Espasa. La faré servir per matar-lo.
Estem parlant de l'Skeletor. No et pots precipitar.
Tinc el poder d'un déu a les mans!
Però no ets un déu. Ets un home.
M'ha raptat la família, Teela!
Els he de salvar.
És el que fa un home, oi?
Parles com el meu pare.
És dolent?
- Ja ho veurem. - Ei!
Hi aniré, amb tu o sense.
Adam.
Estem amb tu.
Fins al final.
Sembla que sempre es vulguin morir.
Ara no.
Anem.
Cap a la muntanya de la Serp.
No sabem què hi ha.
Hi seré jo.
Seguiu-me.
Hola, soc l'Adam.
Príncep d'Etèrnia i defensor dels secrets del castell de Calaveragrisa.
I porto l'Espasa del Poder.
Lliura'm la teva arma.
Donaré l'Espasa a l'Skeletor i a ningú més.
Te la pots quedar.
Guàrdies!
Porteu aquest i els seus músculs fabulosos al senyor Skeletor.
Els altres vindran amb mi.
Prepareu les masmorres.
Adam, carrega-te'l!
Quina vista, oi?
Us deixo un moment?
Pare?
Adam?
Ets tu?
Sí.
Soc jo.
Les reconciliacions ploroses poden esperar.
Ara dona'm l'Espasa.
Deixa'l anar.
Jo ho he dit primer.
Deixa'l anar!
No me la vulguis jugar, entremaliat.
Jo jugo a guanyar, i...
faig trampa.
Agafeu-l'hi.
Ho podeu provar.
No!
Molt bé, Malvalina. Està paralitzat.
Bravo, príncep Adam. T'hi has lluït.
Però de què ha servit?
Planta'm cara com un home.
Mira, A, no en tinc, de cara, i B, no en tinc ganes.
A més, ara em toca lluir-me a mi.
Què et sembla, papa?
Deixo que miri com et mato amb la seva espasa?
I tant.
No.
No!
Pare?
Adam.
Deixa'm veure't.
Mira'l, ell.
Has trigat, però has tornat.
Sí. He canviat moltíssim.
Ja no soc aquell nen feble.
Ja.
Ara soc tal com volies que fos.
I què volia que fossis?
Algú altre.
No. No, ei. Ei, això...
No és el que volia.
Quan eres un nen, eres tan petit.
El món...
semblava enorme, per tu.
Per això vaig procurar fer-te fort,
perquè et volia protegir.
No sabia què més fer.
T'hauria d'haver dit moltes coses.
És igual, pare.
És igual.
Tant de bo ho hagués entès millor.
Tant de bo t'hagués deixat...
ser tu.
Pare, no. Espera, espera! Espera.
Pare, no pots tancar els ulls, encara.
Encara no ho he pogut dir.
Necessito que em sentis dir-ho.
Heu quedat sotmesos tots dos.
Estàs bé, noi?
Estàs com abans.
Mare.
L'hem perdut.
Llarga s'ha fet l'espera.
Ara renaixeré
i l'univers tremolarà a la meva ombra.
Pel poder de Calaveragrisa...
Tinc...
el...
Poder!
Ho he dit bé? M'he equivocat de paraules?
No, són aquestes, les paraules. Tornem-hi amb més sentiment, potser?
No em provoquis, dona.
Per què no funciona?
Espereu!
Digue'm per què no funciona.
Hi ha un ritual que puc fer.
Si tornem l'Espasa a Calaveragrisa,
al seu altar, us prometo que funcionarà.
Val més que sí.
Prepareu-me la nau.
Ei, noi,
vols parlar?
Adam, no en sé gaire, de...
parlar, ni de tractar del que...
passa a dins, o sigui, els...
- Sentiments? - Sí, això.
Però et diré què sé.
Sé com és fracassar.
Descobrir que no ets com et pensaves.
Val més que em vegi com un vell borratxo que val la pena salvar
que no pas com un vell que no val res.
Li he fallat.
T'he fallat a tu, Adam.
Vaig prometre que us protegiria, i...
no he pogut.
Òndia.
¿Recordes què em deies, quan...
m'apallissaven de petit?
Sí, et deia: "Ara fes-me vint flexions."
No. Em deies:
"Has d'aixecar-te
i plantar cara."
Potser que ho provem junts.
Què me'n dius?
M'agradaria.
Hola.
Porto algú que et vol veure.
Gallineta?
Ets tu!
Et puc llepar?
Sí, i tant.
Ostres.
T'he enyorat, nano.
És increïble que siguis aquí.
I que hi siguem tots.
Tots els herois d'Etèrnia.
Adam, estàs bé?
Sí, crec que sí.
Veniu, va. Veniu a la reunió de guerra.
No és una reunió de guerra, és un seminari.
Molt bé. Veniu al seminari de guerra.
Una mica d'atenció, sisplau.
Voldria dedicar un moment a idear una estratègia de fugida.
Una què?
És un discurs de batalla?
Sí, de construcció d'equips, de fet.
- Qui és, aquest? - Sí. Qui ets?
Soc l'Adam, príncep d'Etèrnia.
Perdona. Hola.
Em pensava que era mort, l'Adam.
Ei, abaixa el coll. Deixeu-lo parlar.
No, no soc mort.
Com podeu veure, soc ben viu.
- Què ha dit? - Parla més fort.
Sí, perdó. Quan era a la Terra,
vaig aprendre que, al lloc de treball, l'èxit no depèn d'un home,
ni d'una dona,
ni del que sigui aquest.
D'una persona. Entesos?
Depèn de molta gent que treballa junta.
- Al lloc de treball? - Som en una masmorra.
No, ja ho sé.
Mireu, ja sé que la majoria no em coneixeu.
Però jo us conec a tots.
Mekaneck.
Un periscopi humà heroic.
I l'Home Moltó.
Envesteixes.
I ets un home.
I tant que sí!
I tu, Puny, claves el puny a la gent!
I tant!
I tu, Dian.
M'encastaves contra els armariets de petit, i...
I tant que sí.
Us conec a tots.
Us he dut al cor.
Etèrnia és part de mi.
És casa meva, i lluitaré per defensar-la.
Però no ho puc fer sol.
M'hi heu d'ajudar.
Treballar sol m'ha dut fins aquí. Ens hi ha dut a tots, oi?
Però, treballant junts, ho podem canviar.
Ens hem de posar darrere nostre.
No al davant.
El davant és només façana.
Però, si ens cobrim l'esquena,
no hi ha res que no puguem aconseguir.
Junts.
Sí.
Recuperarem casa nostra. Junts.
Visca l'Alan!
Em dic Adam, tio.
Adam.
Però què podem fer, aquí? Les barres són de fotani.
No es poden trencar.
Les parets són de pedra.
Puny.
Home Moltó.
Tots vosaltres.
Tinc una pregunta.
Quant aixequeu?
Quant, de què?
Ostres.
Mateu a tothom que s'acosti.
Les dones i els nens, primer.
Bon noi.
Vine, Malvalina.
S'acosta la fi.
Creus que la pots arreglar?
Perquè pugui tornar a combatre?
Quan estava operativa, em va voler matar.
Un accident. Va ser un accident.
Sempre ho diu.
Doncs jo me'n fio, així que...
Ah, sí, d'acord, molt bé.
- Apa. - Apa.
No m'assassinis, eh?
Ho has portat a sobre tot aquest temps?
I ara, com hem quedat, no em matis.
No et prometo res.
Uau.
Ah, que bé.
Vinga. Ara!
- M'ofego. - Els pulmons.
- Vomitaré. - Per què hi ha tanta pols?
- Fugen! - Que no s'escapin!
A veure, llepacalaveres fastigosos.
On teniu les naus?
Ja venen.
La Roboto i jo els entretindrem mentre feu la vostra.
Pare.
Segur que t'hi veus amb cor?
No, segur, no, però ho faré tan bé com pugui.
Ja ho sé.
Que forta que ets.
Jo no ho he estat mai tant.
Ets l'home que hauria volgut ser jo.
- Gràcies? - Va, vine.
Us estimo.
Ha sigut molt bonic.
- Adam, és un moment pare-filla. - Daixò...
Sí, voleu tocar el dos?
- Sí, entesos. - Sí, gràcies.
Ha estat bé.
- Un moment bonic de tots tres. - Només faltaria.
Apa.
- Vinga. Sí, anem. - Aneu. Va.
Genial.
És massa tard per fer-se enrere?
No hauria de dur armadura, o alguna cosa? Té pinta de perillós.
Poruc.
Teela! De debò?
No és poruc. És un Supergat!
- Que no. - Que sí.
No és veritat.
D'acord. Aquest cop i prou. Pugeu.
El pròxim cop em penso posar armadura.
Sí! A clavar el puny als dolents!
Tira-t'hi de cap, Home Moltó!
Perdó.
Ens ataquen!
Ara veureu què fa un home de debò amb el poder.
No!
Defensa't, bruixa.
I si tu i jo ens escapolim i deixem que s'estovin ells?
Bon intent.
Ets ben bé filla del teu pare.
I tant que sí.
Ei, colem-nos a la festa!
Jo tinc la invitació.
No, si tens invitació no pots dir que...
Confirmo l'assistència per liquidar aquests cabrons!
T'estàs carregant la metàfora de la festa.
Oi que mola? Eh?
No arribaran fins al castell.
No pas mentre m'aguanti dret.
No t'he vist gaire dret, jo.
Ei, et queda algun míssil?
Sí, un.
Ja en tenim prou.
Sí!
Això què és?
Correm!
Compte!
Duncan?
T'enrecordes de mi?
T'enrecordes de qui era?
El comandant de la Guàrdia Reial.
L'home d'armes del rei.
Però avui...
soc un home nou!
- Ei. - Duncan?
Roboto!
No te'm desconnectis.
No passa res.
L'existència és un seguit d'absurditats que porten a una infinitat de no-res.
Molt bé, noia.
Molt bé.
Estigues quiet, talòs musculós!
Que et vull aniquilar!
Vaja, ves per on.
Es veu que la teva espasa no val res.
No és més que una joguina de fireta.
No pot ser.
Tinc curiositat.
Sense això, què ets?
Qui ets?
A veure.
Desferma la bèstia, tio!
Bona flexió, col·lega.
Et puc ser sincer, Adam?
No m'ho he empassat mai, això del bàrbar musculós.
No crec que hagis sigut mai un tipus dur.
Sospito que eres el napbuf.
I que els que no et feien bullying
era perquè els feies pena.
Entoma!
No era així.
No?
Com era?
El què?
El teu planeta.
Com era?
Doncs era...
Era preciós.
No has vist mai res igual.
Ostres, has anat mai a Sedona?
Què?
Aquest lloc fa més per tu.
Un món de grisos i beixos i un fracàs constant i humiliant.
Adam! Pot esperar, això? Tinc una avaluació amb en Darryl.
Qui és el dimoni?
És el dolent. M'ha trencat l'Espasa!
Ja hi tornem amb l'Espasa!
Mentre jo conqueria un planeta, tu eres aquí, a...
Què és, això?
Recursos Humans.
Recursos Humans?
Ai, Adam. Entremaliat.
Au, vinga.
Pots fer veure que ets un heroi, amb els teus músculs gegants
i aquella espasa tan llarga penjant-te entre les cuixes fabuloses.
Però sempre seràs un fracassat.
Etèrnia no és casa teva.
És el somni d'allò que no ets.
I el somni...
s'ha acabat.
Adam!
Ei, Adam.
Estàs bé?
Sí.
Em sembla que m'he mort.
Carai.
Que fort, germà.
Ja m'ho diràs, si et fa falta res.
Em sembla que te n'ha caigut un.
Apa.
Té.
Molt bé.
T'has hagut d'anar a morir ara que toca pagar el lloguer.
Ja m'espavilaré.
Aixeca't.
Un ocell que parla.
Sí.
Que estrany.
Tu tenies un tigre que parlava.
També tens raó.
Així, ja està?
Soc mort?
Potser.
Aixeca't!
Com em puc aixecar si soc mort?
Tens el Poder.
No.
Ara ja no.
L'Espasa s'ha trencat.
Quina espasa?
L'Espasa... del Poder.
Ah, aquella. Què li passa?
És l'Espasa del Poder.
"Qui brandi l'Espasa,
tindrà el Poder."
Adam, quan aixeques l'espasa màgica, quines paraules dius?
Pel poder de Calaveragrisa...
Sí, continua.
Tinc el Poder.
Exacte. El tens tu.
No l'Espasa.
Tu.
Et vaig triar a tu.
En mans dels herois anteriors, el Poder ha estat força bruta.
Però, a les teves, es torna molt més.
És comprensió, és empatia,
és humanitat.
Per això et vaig triar a tu com a recipient, Adam.
Soc el recipient.
Ara estàs a punt.
Pel poder de Calaveragrisa,
tinc el Poder!
Ai, punyeta.
Sí!
Skeletor...
Tinc una proposta per tu.
¿I si...
posem fi a aquest cicle de violència i parlem?
Parlem i prou.
Has destruït el meu món.
Has causat moltíssim de dolor i de sofriment.
I potser és perquè no vas poder ser rei.
Potser és perquè no et van estimar prou de petit.
No m'importa qui siguis.
Importa el que facis.
O sigui que fes el bé.
Mira que ets curt.
Fleuma musculós.
Aquí no es farà el bé ni de bon tros!
No hi ha cap bé dins meu que puguis revelar.
No pots dir res que em canviï el caràcter.
Perquè soc...
malvat.
I... que bé que se'm posa.
Mira't!
Un nen feble que no val res.
Sí, potser tens el Poder, però tens massa por per fer-lo servir.
I no saps ni com funciona.
Sí que el sé fer servir.
Però prefereixo evitar-ho.
Només saps fer això?
M'he controlat.
Vols parlar?
Molt bé. De què vols parlar?
El moment de parlar ja ha passat.
Aixeca't, nyicris.
Mira'l, ell.
Gràcies.
SIS MESOS DESPRÉS
Va estar bé quan el vas agafar i li vaig estrènyer la mà...
- I doncs, què us sembla? - Els vam matar tots.
Caram!
Se'm veu una mica massa.
Ei, Adam.
Ei.
¿Com portes els...
sentiments, i tot això?
Bé. Sí.
Que sàpigues que,
si mai vols parlar,
compta amb mi.
Genial.
O si vols fer un pols.
O, si vols que et pegui amb un bastó, també compta amb mi, eh?
Igualment.
El bo i millor d'Etèrnia.
Mira-te'ls.
Tots els herois que dibuixaves de petit.
L'Home Moltó.
En Puny.
I com en deies, d'aquest?
- Ah, en Mekaneck. - Això.
Que pesat.
Sí.
Per mi tenies algun nom?
Deessa Guerrera.
A veure, com que era petit, doncs...
- Ja. És intens. - Caram.
- Genial. - No té més importància.
Per tu també tenies un nom, oi?
- No. - Que sí. Vinga.
Digue'ns-el.
Us en riureu.
Segurament, però digue'ns-el.
Quin era?
He-Man.
Què?
He-Man.
És pitjor del que em pensava.
- No és redundant? - Què vol dir?
Vol dir un home fort.
- Un tio masculí. - Ja.
- Què? És massa masclista? - No.
Ostres, és molt viril. I tu ets molt viril.
Està ben trobat.
Ei, a tu què et sembla?
Sí. Sí, tio, trobo que...
mola.
Mola veure que era de veritat i que jo no estava sonat.
Sí, ara tinc un tigre verd al costat.
Qui s'ho havia de pensar?
Però, ei, gràcies
per venir-me a buscar per demostrar que era de veritat.
Ui, se m'encén el llum vermell.
Rebo un senyal d'auxili d'un poble d'Avion.
És una missió per en He-Man.
En He-Man.
Sí, me'n vaig a fer allò. Entesos?
Allà. Daixò...
Gallineta.
Vols dir que cal?
Ja torna a marxar per canviar-se d'amagat?
Sí.
Es pensa que no ens en recordem? Ho sap gairebé tothom.
Podríem mirar cap a l'altre costat, si li és més fàcil.
No, deixeu-lo fer.
SENYORS DE L'UNIVERS
A la història d'avui, hem vist que els músculs no sempre fan l'home.
I que tenir cara de calavera més o menys garanteix
que ets el dolent.
Fins a la pròxima.
TENIM EL PODER PER RESOLDRE ELS CONFLICTES
BASADA EN ELS SENYORS DE L'UNIVERS DE MATTEL
ELS MALVATS FAN MONÒLEGS ELS BONS DIALOGUEN
TENIM EL PODER
SENYORS DE L'UNIVERS
Ja havia perdut l'esperança.
Amb tots dos.
Potser algun dia ella també tornarà amb nosaltres.
Capitana de la Força Adora?
No.
Ara ja no.
He de dir que t'he vist millor.
Subtítols: Marti Mas Fontcuberta, Deluxe