Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Det er noe under senga mi.
Ikke rør gulvet. Det får ikke teften av deg hvis du ikke rører gulvet.
Det er ikke noe under senga di. Bare hybelkaniner.
Jeg vet det. Han spiser dere.
Sov nå, Aurora.
God natt, Aurora.
Jeg ønsker, jeg ønsker, jeg ønsker ...
Jeg ønsker, jeg ønsker ...
Jeg ønsker ...
- Aurora? - Ja.
Kom opp her.
Kom igjen nå.
Aurora. Hva gjør du der ute? Er du ok?
Det er ikke bra at du er så besatt, Aurora.
Tenk på alle bekymringene dine og legg dem i lommen min.
Alt det du er redd for. Alt du er redd for skal skje.
Legg dem i lommen min, og så har jeg dem her for deg mens du sover.
Er alle bekymringene dine oppi der nå?
- God natt, Aurora. - Farvel, pappa.
Du er for gammel til å sutte på tommelen. Da får du overbitt.
- God natt, Aurora. - Farvel, mamma.
Aurora?
Aurora, hva er det som skjer der inne?
Aurora?
Mamma?
fader vår du som er i himmelen
helliget vorde ditt navn
komme ditt rike skje din vilje
som i himmelen så òg på jorden
fader vår du som er i himmelen
helliget vorde ditt navn
komme ditt rike skje din vilje
som i himmelen så òg på jorden
gi oss i dag vårt daglige brød
og forlat oss vår skyld
som vi òg forlater våre skyldnere
og forlat oss vår skyld
fader vår du som er i himmelen
helliget vorde ditt navn
komme ditt rike skje din vilje
som i himmelen så òg på jorden
BEBOER 5B
"Beboer 5B."
"Jeg vil leie deg til å drepe monsteret under senga mi."
"Er dette nok til å tilveiebringe dine tjenester?"
Er det nok penger?
- Til hva? - Til å tilveiebringe dine tjenester.
Jeg har ikke talt dem.
Hvordan kan du ordet "tilveiebringe"?
Dagens Ord-kalenderen.
Hva heter du? Eller heter du bare "A"?
Aurora. Hva heter du?
Her er det 327,42 dollar, Erora.
Hvor har du alle de pengene fra?
Jeg har ranet en kirke.
Er det nok til å drepe et monster?
Hvorfor tror du jeg dreper monstre?
Jeg så deg drepe et.
Hva så du?
I Chinatown. Bak en dim sum-restaurant.
Jeg så en drage. Og du drepte den.
Du så meg drepe en drage?
Hvordan gjorde jeg det, Erora?
Du gled inn under magen på den og sprettet den opp som en fisk.
Og så hugget du hodet av den.
- Du har en livlig fantasi. - Jeg har øyne i hodet.
- Det fins ikke monstre. - Jo, det gjør det.
- Å, ikke lat som. - Voksne gjør ikke det.
Voksne later som om de ikke er redde. Men det er de. Hele tiden.
Det er stort sett sant.
- Erora. - Aurora.
Lille jente ... har du sagt til dine foreldre at jeg dreper monstre?
Hold opp.
- Tror foreldrene dine på monstre? - Nå gjør de det.
- De gjør det nå? - Ikke før, men nå gjør de det.
Det er vanskelig å ikke tro på noe som spiser en ... som spiste deg.
Spiste monsteret foreldrene dine?
Jepp.
Et slik som det du tror du så meg sprette opp som en fisk?
Ja.
- Og monsteret bor under senga di? - Ja.
Vis meg det.
- Så du det spise foreldrene dine? - Jeg lå under teppet mitt.
Så du hørte dem bli spist?
Jeg hørte at de ble kverket.
Det er min mors og fars soverom. De prøvde visst å gjemme seg der.
Det er ikke noe blod. Det pleier det å være når noe blir spist.
Det åt dem hele.
Hadde foreldrene dine pistol?
Noen hadde det. Hørte du et skudd?
Jeg sa jo det.
Det må ha lagd en del bråk. Ropte ikke mor og far om hjelp?
Dere har naboer. Var der ingen som hørte noe?
Det spiser alt.
Selv skrikene dine.
Så da spiser det ditt "jeg sa jo det" når det spiser meg?
Jeg sier "jeg sa jo det" nå -
- og når du så blir spist, vet du at jeg sa jo det.
- Hvorfor gikk du ikke til politiet? - Hvorfor gjør ikke du det?
- Hva skulle jeg si til dem? - Der ser du.
Jeg kunne si at en liten jente er blitt forlatt av foreldrene sine.
Det kan du gjøre. Når du har drept monsteret.
Jeg prøver å se på dette slik som du ser på det, lille jente.
Det monsteret du tror du så meg drepe ...
Jeg så deg drepe det.
- Er monsteret ditt slik? - Det er derfor jeg leide deg.
Jeg har ikke sagt ja til å bli leid.
Jeg vet ikke hva du så, men jeg har ikke drept noen monstre.
Jeg har ikke drept noe.
Det er jo nettopp derfor du ikke går til politiet.
Det er forbudt å drepe. Har du drept mange ting?
Du virker som en som har drept mange ting.
Jeg har erfart at et monster -
- som kan sluke noen hel uten å søle, ikke gjør den slags på innfall.
Er du ferdig med å late som nå?
Jeg prøver å se på ting slik som du ser på tingene.
Hvorfor skulle et monster spise familien din?
De tråkket på gulvet.
Hvis monsteret ditt er som mitt, spiser det ikke folk for det.
Hvorfor ville monsteret ditt spise deg?
Fordi jeg dreper monstre.
Ja. Gå hjem du, lille jente.
- Noe under senga mi vil spise meg. - Så la vær å tråkke på gulvet.
Jeg regnet ikke med å se deg igjen. Jeg ville gjerne gitt deg en klem -
- men som du vet, bruker jeg ikke krefter på den slags.
- Har du bestilt en sandwich? - Ja.
Vil du ha halve?
Jeg prøver å slappe av i kjeven.
Jeg er alltid sammenbitt, så jeg må ...
... gi slipp, så kjeven ikke går av ledd når jeg tar en matbit.
Ser disse bekjente ut?
- Burde de gjøre det? - Naboene mine. Drept profesjonelt.
- Har du møtt naboene dine? - Jeg kjenner til dem.
Datteren var hjemme.
- Så hun det? - Hun hørte det.
- Hun trodde det var et monster. - Leter du etter et monster?
Monsteret leter etter meg. Jeg tror det hadde tatt feil leilighet.
Heldig for monsteret.
Det må ha brutt seg inn og så innsett feilen.
Og drept foreldrene som hadde sett det.
Jenta så ikke noe, så det lot henne leve.
Jeg ser på det.
Hvordan vet du at hun ikke så noe?
Hun fortalte meg det.
Hun så deg. En liten jente har sett ansiktet ditt.
- Vet hun hva du gjør? - Hun vet ingenting.
Hun så monstre. Hun tror på monstre.
Du er et monster. Tror hun på deg?
Jeg dreper ikke en liten jente.
Fordi du alt har drept foreldrene hennes?
Du drepte ikke foreldrene hennes.
Nesten helt sikkert, jo. Og jeg kan argumentere for min skyld.
En gepard dreper en bavian og ser at den har en liten unge.
Hva gjør geparden? Den spiser ikke ungen.
Selv en gepard vet det er forjævlig å gjøre noen foreldreløs.
Ja, det så jeg på tv.
Ungen døde allikevel. Geparden gikk videre i livet.
Det bør du også gjøre.
- Vekk fra gulvet! - Monsteret kommer. Under senga.
- Det er et monster under senga. - Inn i skapet, da.
Nei! Nei!
Har det vært noen her?
- Har noen flyktet ned branntrappen? - Hun ble kverket.
Monsteret ditt?
Jeg står på gulvet. Hvor er monsteret ditt? Hvorfor er det ikke her?
Det holder på å spise.
Kom her.
Hvis det var noen her og de slapp unna, så kommer de igjen.
De slapp ikke unna.
Bli der.
Hva gjør du?
Drenerer ham, så det ikke blir sånt søl når jeg parterer ham.
Hvorfor skal du partere ham?
Jeg må bli kvitt liket.
Hvorfor ikke bare legge ham på mitt rom og la monsteret spise ham?
- Har du vært hos en slakter? - Ja.
Jeg må gjøre det slakteren gjør med griser og kuer -
- med et menneske. Men vi vil ha ham i en koffert, ikke i munnen.
- Jeg elsker griser. - Ok, en ku, da.
Alt du kan akseptere at man gjør med en ku -
- bør du akseptere her.
- Får jeg se på? - Nei.
Man kan ikke se at han var et menneske lenger.
Du kan hjelpe meg med å pakke inn bitene. Hvis du vil, da.
- Hvem var han? - En morder.
- Ville han drepe monsteret? - Ikke snakk mer om monstre.
Foreldrene dine ble ikke spist av et monster. De ble myrdet.
Har noen partert dem?
Han kom for å drepe meg.
Eller deg. Han kom for å drepe en av oss.
Meg av mine grunner. Deg på grunn av min feil.
Hvorfor ville han drepe meg?
Det var ikke noe monster i Chinatown. Det var menn.
Dine foreldre ble drept av menn -
- som ville drepe meg fordi jeg har drept monstre. Monstre, som var menn.
Ikke vær lei deg for at et monster spiste foreldrene mine.
At du ikke vil at det skjedde, betyr ikke at det ikke skjedde.
Et monster spiste foreldrene mine.
Og det vil alltid skje, med mindre du dreper monsteret.
Jeg ville gjerne ha trodd på et monster under senga di.
Jeg var lykkeligst da jeg trodde på det umulige.
Da vil du bli veldig lykkelig.
Hei. Jeg heter Brenda Bautista. Jeg er fra sosialomsorgen.
- Er du Auroras ...? - Ja.
- Hei, Aurora. - Hei.
Vi hadde en avtale.
Hadde vi det?
Du kan få et par minutter til å komme i orden.
Dette kommer ikke i orden foreløpig. Vi må gjøre det senere.
- Det er utfordrende å være forelder. - Ja, og da særdeles fosterforelder.
Ja. Særdeles fosterforelder.
Vi er den første familien i hennes liv siden ...
... det som skjedde.
Og det er alltid vanskelig å stole på noen.
Tredje familie.
Dere er hennes tredje fosterfamilie. De har snakket med deg om det, hva?
- Det vet du, ikke sant? - Jo. Selvfølgelig.
Jeg sier at vi er den første familien i hennes liv ...
... siden den siste familien. Og jeg har alltid vært ...
Unnskyld. Jeg har det ikke helt bra. Vi er alle litt dårlige her.
Ikke kom inn.
- Jeg vil gjerne låne toalettet. - Nei.
Jeg må nok si ... Og jeg vet jo hvordan det låter.
... at hvis du ikke overholder dine avtaler, kommer det i journalen din.
Brenda, du vet hvordan det låter, og du sa det likevel.
- Det er ikke en trussel. - Nei. Vi avtaler en ny dag.
Beklager ubeleiligheten. Morna. Og du bør vaske hånden.
Det er ikke din sosialrådgiver.
Det er ikke hennes fosterfar.
Så, dette er din tredje familie?
Hvor mange av dine familier har monsteret spist?
- Alle sammen. - Alle sammen?
- Og ingen tror på deg? - Niks.
Vi må gå vitenskapelig til verks, da. Barn er forskere.
Dere leker ikke, men eksperimenterer, samler inn data. Analyserer dem.
Men dere tror som faen på julenissen. Dere vet ikke hva som er virkelig.
- Jeg vet hva som er virkelig. - Nei. Du tror du vet det.
Du tror du vet det.
- Hvor kom monsteret ditt fra? - Jeg ønsket meg det.
Jeg så et stjerneskudd og ønsket.
Og jeg ønsket at du ville drepe det.
Ønsker er ikke vitenskapelig bevist, lille jente.
- Hvorfor ønsket du deg det? - Det skulle spise foreldrene mine.
Hvorfor ville du ha et monster til å spise dem?
De var ikke snille mot meg.
Du er sint på mamma og pappa. Du ønsker dem vekk.
Så du ønsket et ønske du nå ønsker at du ikke hadde ønsket.
Var alle dine foreldre "ikke snille"?
- Noen av dem var snille. - Hvorfor spiste monsteret dem, da?
Det prøvde å spise meg.
Og hva har du gjort?
Har du sett noe du ikke skulle se?
Hvorfor smaker du så godt, Erora?
- Aurora. - Arora.
- Aurora. - Erora.
- Aurora. - Ja. Aurora.
- Jeg er slem. - Hvem har sagt at du er slem?
Det vet at jeg er slem.
Det spiser familien min fordi jeg ikke har fortjent å ha en.
Jeg har møtt slemme folk. Tro meg. Du er ikke slem.
Hvor er monsteret ditt nå?
- Det sover om dagen. - Under senga di?
Under gulvet under senga mi.
Det kommer ut om natten og prøver å spise meg.
Og det gir seg ikke før det har spist meg.
Så drep det, før det kan gjøre det.
- Har du prøvd å ønske det bort? - Det virket ikke. Tydeligvis.
La oss si at jeg dreper monsteret ditt. Og hva da? Hvor havner du da?
Det fins steder der barn som deg havner.
Hvis de fanger meg.
Har du ikke andre slektninger?
Nei.
Har du?
Vil ingen savne deg hvis du forsvant?
Nei.
Alle sammen har blitt spist.
Ville noen savne deg?
Jeg ville savnet deg hvis du forsvant.
- Hva er det i kofferten? - Hvem er i kofferten.
- Er det den lille? - Det er den store.
Dette er den lille.
Han drepte henne. Du drepte ham.
- Retur til avsender. - Jeg sendte to.
Jeg så bare den du sendte ut for å drepe meg.
- Lapsang souchong. Vil du ha litt? - Ja, takk.
Jeg har ikke sendt noen ut for å drepe deg. Nå må du være ærlig.
Hvem prøvde å drepe hvem?
Og kan man si at det var i selvforsvar -
- fordi det ikke var meningen at du skulle drepes?
Kanskje jeg kastet den første hva det nå var.
Jeg prøvde bare å hjelpe.
Jeg så det som en høflighet overfor en yrkeskollega.
- Jeg trodde jeg var storsinnet. - Ved å ville ha en jente drept?
Ved å ville ha et vitne, som så deg og vet hva du gjør, drept.
Vil du dømme meg for lett å kunne drepe et barn, så vær så god.
Jeg spiser en sandwich med pattegris.
- Jeg styrte henne jo. - Du virket opprørt.
Hun fikk taket på deg med sine geparder og bavianer.
I det minste ville det da ha vært orden på det -
- og så kunne du synes synd på deg selv -
- uten å måtte bekymre deg om dette her i tillegg.
Det var bare hyggelig.
Takk.
Det var så lite. Denne gangen mente jeg det.
Første gang var det sarkasme.
Hva med den andre jeg sendte?
Drepte du henne også? Hva skal jeg si til familiene deres?
- Jeg så ikke nummer to. - Tok monsteret under senga henne?
Ja, vel, jo ... Ja.
Ingen har hørt om foreldrene.
Ingen vet noe om foreldrene utover helt banale detaljer.
Hun var ikke deres. Fosterforeldre som ville adoptere henne.
- Og de biologiske foreldrene? - De forlot henne.
De pakket sakene sine og stakk. Kan du ikke se et mønster her?
Vi vet nok veldig godt hvem det ekte monsteret var.
Jeg dreper monstre.
Ingen fulgte etter deg hjem. Ingen vet hvor du bor.
Men jeg ville nok flyttet. Og jeg vet hvem som ville drepe deg.
Hvem?
Alle. Alle prøver å drepe deg. Det er påfallende! Og uunngåelig i ditt fag.
Så gratulerer, og kondolerer.
Er det bavianungen?
Hvem er i den lille kofferten?
Vi kunne ikke få ham i én koffert.
- "Vi"? - Du skulle vente på meg hjemme.
Du hadde tenkt å forlate meg.
Det skjer tilsynelatende ofte med henne. Aurora, kom her.
- Sett deg her hos meg. - Jeg kjenner deg ikke.
- Du skulle forlate meg. - Jeg sa ikke at jeg ville bli.
Jeg leide deg. Du tok imot pengene mine.
Aurora, det fins kulturer -
- som ikke engang anerkjenner en på din alder som et menneske.
"Forsinket personstatus" kaller de det.
Du er en liten kropp med en sjel som langsomt vokser inne i den -
- og til sist blir du et menneske, men du er ikke det ennå.
La de ekte menneskene snakke.
- Jeg er ... - Niks. Hold munn.
- Vil du ha en sandwich? - Hun spiser ikke svinekjøtt.
Du ... Du driver tydeligvis med å bearbeide noe.
Det ser jeg jo. Et barndomstraume. Hold opp!
Hun er ikke deg som barn, og det vil ikke reparere deg å hjelpe henne.
Det sies at man ikke kan hele barndomstraumer uten å få et barn.
Det antyder at barnløse mennesker er ødelagte, og det tror jeg ikke på.
- Nå stopper jeg deg. - Dette toget kan ikke stoppes.
Hva leide hun deg til?
Å drepe monsteret under senga hennes.
Det som spiste foreldrene hennes?
Og hennes ordentlige foreldre. Alle hennes foreldre.
Og damen med pistolen som kom inn av vinduet.
- Henne så jeg ikke. - Jeg så henne bli spist.
Jeg aner bare ikke hva jeg skal gjøre med dette.
- Hvem drepte damen med pistolen? - Monsteret under senga mi.
Du er ikke den eneste med et monster under senga, Aurora.
Alle, alle de der som prøver å drepe deg -
- de gir ikke opp før de har drept deg, eller du har blitt drept.
Du kan aldri sove i den samme senga to ganger.
Du kan sove i senga mi. Så kan monsteret spise dem.
Dra nå. Kom deg vekk herfra. Du må ikke dra hjem.
Du skal ikke bestille dim sum. Bare kom deg langt vekk fra alt dette her.
- Velkommen tilbake. Det vanlige? - Ja, takk.
Damen sa at du har problemer.
Akkurat nå har jeg to.
Bare så du vet det, så er du ett av dem.
Du kan jo bare ... være faren min.
Du ville vært en god far.
Jeg vil ikke være en av dine fedre, Erora. Alle dine fedre dør.
Aurora.
Jeg husker jeg syntes at moren min var den vakreste i hele verden.
Men så en dag så jeg ordentlig etter, og innså at det er hun ikke.
Men hjernen min ville ha meg til å syntes det.
Er ikke det tåpelig?
Så det du tror du vil ha av meg -
- er bare det hjernen din vil ha deg til å tro.
Og det jeg tror jeg vil ha av deg ...
Det er bare det hjernen din vil ha deg til å tro.
Vi kjenner hverandre ikke egentlig.
- Jeg ønsket meg deg. - Men det hadde du ikke makt over.
- Jo, det hadde jeg. - Nei.
- Jo. - Nei.
- Jo. - Niks.
- Det hadde jeg. - Men det hadde du ikke.
- Får jeg sette meg ned? - Det ville jeg ikke ha gjort.
Er hun datteren din?
- Ja. - Nei.
- Jeg vil ikke betvile deg som far. - Så la være.
Shumai-reker. Soppdumpling. Dragecookie med sort sesam.
Veskedumpling. Suppedumpling. Kaninformet dumpling.
- Du vet nok hvorfor jeg er her. - Antagelig på grunn av meg.
Ja. Hun er ikke grunnen.
Du kan bare ignorere henne.
Kan vi snakke sammen utenfor?
Vi har akkurat fått maten vår.
De stopper ikke fordi om hun er her. De pløyer rett igjennom henne.
Ingen vet at jeg har sett deg ennå.
Skal du ikke fortelle dem det?
Nå skal du høre ... jeg blir med deg mens hun spiser dessert.
Så snakker vi om det vi må snakke om, sånn som vi må snakke om det.
Hva sier du til det?
Kan vi få noen to-go-esker?
- Vil du la monsteret ta ham? - Ett monster.
Hei, Aurora. Får jeg komme inn?
Pappa er inne i stuen.
Takk for at du kom tilbake så fort. Unnskyld for det i morges.
Jeg håper forklaringen min vil gi mening.
- Du var ikke syk. - Nei.
Du må ikke røre gulvet.
- Er jorden giftig? - Nei. Du blir spist av et monster.
- Da er jeg advart. - Da er du den første.
- Erora. - Aurora.
Akkurat. Ikke føy henne. Hun tror at et monster spiste familien hennes.
Og det gjorde det.
Gå inn og legg deg. Sånn som jeg viste deg.
- Jeg har så mange tanker. - Så grip en ut av luften.
Grip den når den passerer over deg og si den høyt.
- Grip den og si den. - Vi skal alle dø.
- Det var en vill tanke. - Familien hennes forlot henne ikke.
Ikke hennes første familie. Ikke hennes andre, og slett ikke de siste.
Jeg tror ikke på at de alle bare dro. Jeg tror at alle er døde.
- To familier? - Tre. Jeg er ikke jentas far.
- Jeg bor over gangen. 5B. - Hvorfor løy du?
Det var jenta som løy. Hun er veldig flink til å lyve.
Hun sa at et monster spiste foreldrene hennes, og så kom du.
Jeg tror at hun tror på monsteret. Hun lider nok av en villfarelse.
Men noe gjør noe, og det må det gjøres noe med.
Kan du ringe til noen og si at det er en desperat situasjon?
Det bør du fortelle noen fluksens, for vi er i fare akkurat nå.
Du, jeg og den søte lille jenta.
Hvorfor tror du vi er i fare? Hvorfor slukket du lyset?
Kom her.
De fulgte etter henne hjem. De overvåker bygningen.
Hennes fosterforeldre er savnet.
Alt stinker på lang lei.
Hei, det er Bautista. Foregår det noe der ute?
Ja. Det foregår noe her ute.
- Kom opp her. - Mottatt.
Hun så sine foreldre bli kverket, og derfor ser hun monstre.
Og det der er monstrene.
Hun kan forklare det bedre, for det skjedde jo med henne -
- og det har ikke noe med meg å gjøre.
Og jeg vil tro, at samtidig, og også uten å ha noe med meg å gjøre ...
Skal du åpne døren?
Jeg overveier det.
- Skal jeg åpne? - Nei.
Jeg åpner.
- Vekk fra gulvet. - Inn under spesialteppet ditt!
- Hva gjør du her? - Hva gjør du her?
Det er minst seks mennesker nedenunder -
- som har til oppgave å gjøre deg til et lik.
- Jasså gitt ... - Og du førte dem hit.
Som rottefangeren i Hameln.
- Har du en fløyte? - Ikke bokstavelig talt.
- Dette er et bakhold. - Ja. Jeg er bakholderen.
Jeg er bakholdsmannen.
Og de bakholder ikke, de beleirer mer.
- Ungen overlever ikke. - Hun klarer seg.
Jeg har FBI her, og de kaller inn forsterkninger.
Jeg er bare en bekymret nabo. 5B. Det er perfekt.
- Å, herre min gud. - Jeg har tenkt mye over det.
"Tenkt mye over det"? Hvordan gjør du det opp? Mengde eller kvalitet?
Jeg har hørt et par av dine tanker, og de var ikke gode.
Jeg er på randen til, om da ikke ut over den, å overbevise dem om -
- at familiene ble drept av profesjonelle.
Så dette kan ordne seg veldig fint.
Jeg får den ene til å drepe den andre.
Jeg vet ikke om jeg kan si det tydeligere.
Du kan ikke redde jenta. Hun har sett både ditt og mitt ansikt.
Hun må dø. Det eneste du kan gjøre er å redde deg selv.
Jeg har gjort mitt.
Også en bekymret nabo.
Jeg er ikke fra sosialomsorgen.
Jeg er fra FBI.
Vi har etterforsket Auroras families forsvinning. Familier.
Hva skjer i denne lille jentas liv siden FBI etterforsker det?
Normalt ville jeg ikke avslørt det vi vet -
- men ettersom vi ikke vet noe, kan jeg like godt fortelle deg det.
Vi har ett spor. Noe underlig i det første huset.
Hvor underlig?
En åpen flaske tommelsutte-middel på Auroras nattbord.
Noen tok det på henne og forsvant sammen med påføringspenselen.
Den ble funnet under gulvet under senga hennes.
Ingen aner hvordan den havnet der.
Kanskje ble den spyttet ut av et monster. Det smaker jo dritt.
Jeg kom til å røre gulvet.
Ikke rør gulvet. Det spiser deg.
Vekk fra gulvet! Vekk fra gulvet! Vekk fra gulvet!
- Vekk fra gulvet! - Ok, ok!
Herregud!
- Hun tror virkelig på det. - Ja.
Det kan jeg se.
Inn under spesialteppet nå! Og kom ikke ut før jeg sier fra.
Vekk fra gulvet!
Det er ikke morsomt.
- Det kommer etter deg. - Hold kjeft.
- Hvor er dere? - Innenfor. Vi er nesten der.
Er det dere?
Hvem skjøt meg?
La meg gjøre det.
- Hvor mange er det utenfor? - Jeg talte to.
- Og hvor mange innenfor? - Jeg talte to.
Gi meg pistolen min tilbake.
Kanskje du skulle komme deg vekk fra gulvet.
- Det er et dyr her inne. - Det er et hva?
Noe stort.
TOMMELSUTTE-MIDDEL
Ikke gjør det.
Å herregud, herregud, herregud!
Herregud, hva skjer?
Hva skjer? Hva skjer?
Jeg tror det er monsteret som bor under Eroras seng.
- FBI! - Ned! Ned! Nå!
- Kast våpenet! - Ned på gulvet!
- Det kan jeg ikke. Beklager.
- Ned på gulvet! - Det er noe under gulvet!
Bekymret nabo. 5B.
- Tar du jenta? - Jeg tar jenta.
Unnskyld tonen min her før. Det var uprofesjonelt.
- Kan vi ikke gå? - Vi må vekk.
Hvorfor er vi ikke på vei ned mot bilen?
Få dem opp og ut herfra. Det er noe under gulvet.
- Det er noe under gulvet. - Det er noe under gulvet.
Det er noe under gulvet. Det er noe ...
Erora.
Erora!
Aurora.
- Har det spist opp alle sammen? - Ikke alle sammen.
Bare alle de andre.
Nei, bli hvor du er.
Tror du på meg nå?
Ja.
Er du lykkelig nå, da?
"Lykkelig" er ikke det rette ordet.
Vi må ut gjennom vinduet og ned branntrappen.
Klar?
Jeg sa jo det.
Jeg smakte ikke så godt.
TOMMELSUTTE-MIDDEL
Hei, Aurora.
Du får ikke komme inn her.
Jeg er her for å redde Aurora.
Aurora, du kan ikke være her. Det er farlig her.
Bli med meg. Jeg tar meg av deg.
Kom deg vekk fra gulvet.
Du behøver ikke å gjøre det du tror du må gjøre.
- Men du må vekk fra gulvet. - Aurora.
- Det er lettere for deg enn for ham. - Mamma, vekk fra gulvet.
Det får du ikke kalle meg. Det er sårende.
Det spiser deg.
Hva spiser meg, Aurora?
Mamma!
Det vil ikke spise deg, Erora.
Det er ditt monster.
Det er mitt monster.
Du ønsket deg det.
Du må leve med det.
Jeg ønsket meg deg også.
Vi må dra vår vei nå, Erora.
Du kan ikke engang si navnet mitt.
Og jeg vet ikke engang ditt.
Du finner på noe å kalle meg.
Og jeg kaller deg bare "lille jente".
Nå gir du deg.
Oversettelse: Nina Maria Eidheim Scandinavian Text Service