Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
ДЪСТ БЪНИ
Има нещо под леглото ми.
Не стъпвай на пода.
Не може да те хване, ако не стъпваш на пода.
Няма нищо под леглото ти.
Нищо освен прахоляци. - Знам.
Ще те изяде.
Спи сега, Аврора.
Лека нощ, Аврора.
Искам, искам, искам.
Искам, искам.
Искам, искам, искам...
Аврора?
Да? - Качвай се тук.
Хайде.
Аврора? - Аврора!
Какво правиш там навън?
Как излезе навън? - Влизай. Добре ли си?
Влез вътре.
Не ми харесва да лягаш толкова разстроена, Аврора.
Искам да помислиш за всичките си тревоги
и да ги сложиш в джоба ми.
Всичко, от което се страхуваш.
Всичко, което се боиш, че ще се случи.
Сложи всичко в джоба ми
и аз ще го пазя, за да можеш да спиш.
Всичките ти тревоги вътре ли са?
Хоп.
Лека нощ, Аврора.
Довиждане, татко.
Вече си голяма, за да си смучеш кокалчето.
Зъбите ти ще излязат напред.
Лека нощ, Аврора.
Довиждане, мамо.
Аврора? Какво става там?
Аврора?
Мамо?
Отче наш, който си на небесата,
да се свети Твоето име,
да дойде Твоето царство, да бъде Твоята воля.
Както на небето, така и на земята.
Отче наш, Който си на небесата.
Да се свети Твоето име.
Да дойде Твоето царство, да бъде Твоята воля,
както на небето, така и на земята.
Насъщния хляб дай ни днес,
и прости дълговете ни.
Както и ние прощаваме на нашите длъжници.
И прости нам дълговете ни, о
Отче наш, който си на небесата
Да се свети Твоето име.
Да дойде Твоето царство, да бъде Твоята воля.
Както на небето, така и на земята...
Жителю на ап.5Б,
бих искала да ви наема, за да убиете чудовището под леглото ми.
Достатъчно ли са, за да ползвам услугите ви?
Това достатъчно пари ли са?
За какво?
За да си подсигуря услугите ти.
Не съм ги броил.
Откъде знаеш думата "подсигуря"?
От календара "Дума на деня".
Как се казваш?
Или "А" ти е името?
Аврора. А твоето?
Тук са 327 долара и...
42 цента, Аврора.
Откъде взе всички тези пари?
Обрах една църква.
Това стига ли, за да убиеш чудовище?
Какво те кара да мислиш, че убивам чудовища?
Видях те как уби едно.
Какво видя?
В Чайнатаун.
Зад един ресторант за дим сум.
Видях дракон.
И ти го уби.
Видяла си ме да убивам дракон?
Как го убих, Аврора?
Плъзна се под корема му...
и го разпори като риба.
А после му отряза главата.
Имаш голямо въображение.
Имам си две очи.
Чудовищата не съществуват.
Напротив, съществуват.
Не се преструвай.
Възрастните не се преструват.
Възрастните се преструват, че не ги е страх.
Но ги е страх. През цялото време.
В това има голяма доза истина.
Ерора... - Аврора.
Ерора.
Аврора. - Момиченце...
каза ли на родителите си, че убивам чудовища?
Престани.
Какво мислят родителите ти за чудовищата?
Вярват ли в тях?
Вече вярват.
Сега вече вярват?
Преди не вярваха, но сега вече да.
Трудно е да не вярваш в нещо,
когато то те изяжда.
Изяло те е.
Чудовище е изяло родителите ти?
Да.
Като онова, което мислиш, че ме видя
да се плъзгам под корема му и го разпорвам като риба?
Да.
И това чудовище живее под леглото ти?
Да.
Покажи ми.
Видя ли как изяжда родителите ти?
Бях под одеялото.
Само си чула как ги изяжда?
Просто чух как ги отнася.
Това е стаята на мама и татко.
Мисля, че се опитваха да се скрият там.
Няма кръв.
По принцип, когато нещо бива изядено, има кръв.
Изяло ги е цели.
Майка ти или баща ти имаха ли пистолет?
Някой е имал пистолет.
Чу ли се изстрел?
Нали ти казах.
Всичко това изглежда така, сякаш се вдигнл доста шум.
Родителите ти не повикаха ли помощ?
Имате съседи.
Никой ли не е чул?
То изяжда всичко.
Яде дори писъците ти.
Ще изяде ли твоето "нали ти казах", когато изяде мен?
Ще ти кажа "нали ти казах" сега,
и когато те изяде,
ще знаеш, че вече съм ти го казала.
Защо не отиде в полицията?
Защо ти не отидеш в полицията сега?
Не знам какво бих им казал.
Виждаш ли?
Мога да им кажа, че има едно момиченце,
което е изоставено от родителите си.
Можеш да им кажеш това. След като го убиеш.
Опитвам се да разбера това така, както ти го разбираш,
момиченце.
Чудовището, което мислиш, че ме видя да убивам...
Знам, видях те как го уби.
Твоето чудовище, такова ли е?
Затова те наех.
Не съм се съгласявал да бъда наеман.
Не знам какво си видяла зад онзи китайски ресторант,
но не съм убивал никакви чудовища.
Нищо не съм убивал.
Всъщност затова не искаш да отидеш в полицията.
Убиването на същества е против закона.
Убивал ли си много неща?
Изглеждаш като човек, който е убивал много неща.
От опит знам, че видът чудовище,
което може да изяде човек цял и да не се разлее нито капка,
не прави това случайно.
Приключи ли с преструвките?
Опитвам се да гледам на нещата така, както ги виждаш ти.
Защо чудовище би изяло семейството ти?
Докоснаха пода.
Ако твоето чудовище е като моето,
то не яде хора само защото стъпват на пода.
Защо твоето чудовище искаше да те изяде?
Защото аз убивам чудовища.
Да. Прибирай се у дома, момиченце.
Под леглото ми има нещо, което иска да ме изяде.
Тогава не докосвай пода.
Не мислех, че ще те видя отново.
Бих те прегърнала, но както знаеш,
не влагам чувства в подобни неща.
Поръча ли си сандвич? - Да.
Искаш ли половината?
Опитвам се да отпусна челюстта.
Постоянно е стисната,
така че, трябва да освободя напрежението,
за да не изхвръкне от черепа ми, когато отхапя от храната.
Някой от тези познат ли ти е?
Би ли трябвало?
Това са съседите ми.
Професионално "изчезнали".
Ти наистина ли познаваш съседите си?
Знам кои са. Дъщеря им е била вкъщи, когато се е случило.
Видяла ли е нещо?
Чула го е.
Помислила, че е чудовище под леглото?
Чудовище ли търсиш?
Чудовището ме търси.
И мисля, че това чудовище е сбъркало апартамента.
Късмет за чудовището, че е сбъркало апартамента.
Сигурно са влезли с взлом и са осъзнали грешката си.
Наложило се е да убият родителите, които са ги видели.
Момичето не е видяло нищо. Оставили са го живо.
Ще им хвърля едно око.
Откъде знаеш, че малкото момиче не е видяло нищо?
Тя ми каза, че не е видяла нищо.
Видяла е теб.
Има едно малко момиче, което е видяло лицето ти.
Тя знае ли с какво се занимаваш?
Тя нищо не знае.
Видяла е чудовища. Вярва в чудовища.
Ти си чудовище.
Вярва ли в теб?
Няма да убия малко момиче.
Защото вече уби родителите й ли?
Ти не си убил родителите на това момиче.
Почти сигурно е, че го направих, или поне е спорно.
Гепард убива павиан.
Открива, че бебето му все още се е вкопчило в мъртвата майка.
Какво прави гепардът?
Не изяжда бебето.
Дори гепардът знае, че е гадно
да оставиш дете сирак.
Да, гледах го по "Нат Гео".
Бебето така или иначе умря.
Гепардът продължи напред.
Ти също трябва.
Махни се от пода!
Идва чудовище. Влизай под леглото.
Под леглото ми има чудовище.
Тогава влизай в дрешника.
Имаше ли някой тук?
През пожарния изход ли излезе?
Тя си го получи.
Твоето чудовище?
Докосвам пода. Къде е чудовището ти сега?
Защо го няма?
Защото яде.
Ела тук.
Ако е имало някой в стаята ти
и се е измъкнал, ще се върне.
Не се е измъкнала.
Стой там.
Какво правиш?
Източвам му течностите, така че когато го нарежа,
да не стане мазало.
Защо трябва да го режиш на парчета?
Трябва да се отърва от тялото.
Защо просто не го сложиш в моята стая?
Нека чудовището го изяде.
Ходила ли си някога в месарница?
Да.
Това, което трябва да направя, е като с прасетата и кравите
в месарницата, но с човек.
Само че се опитвам да го пъхна в куфар, а не в стомаха си.
Обичам прасета. - Е, тогава крава.
Така че всичко, което приемаш да се прави на крава,
не би трябвало да имаш против това, което ще причиня на този.
Може ли да гледам? - Не.
Вече не прилича на човек.
Можеш да ми помогнеш да опаковам парчетата,
ако искаш.
Кой беше той?
Убиец.
Дошъл е да убие чудовището ли?
Трябва да спреш да говориш за чудовища.
Чудовище не е изяло родителите ти.
Родителите ти бяха убити.
Някой нарязал ли ги на парчета?
Дошъл да убие мен.
Или теб.
Да убие един от нас.
Мен, заради моите причини.
Теб, заради моята грешка.
Защо ще иска да убие мен?
В Чайнатаун нямаше чудовище.
Това бяха хора.
Не чудовище е убило родителите ти.
Това бяха хора, които искаха да убият мен
заради чудовищата, които аз съм убил.
Чудовища, които бяха хора.
Не трябва да се чувстваш зле, защото чудовището
изяде родителите ми. – Спри да го казваш.
Само защото не искаш да е така,
не означава, че не е така.
Защото такава е истината.
Чудовище изяде родителите ми.
Чудовище винаги ще изяжда родителите ми,
освен ако не го убиеш.
Ще ми се да вярвах, че под леглото ти има чудовище,
момиченце.
Бях най-щастлив, когато вярвах
в нещо невъзможно. – Тогава ще бъдеш много щастлив.
Здравейте.
Аз съм Бренда Баутиста от "Социални грижи за детето и семейството".
Вие ли сте... на Аврора?
Да.
Здравей, Аврора.
Здрасти.
Имахме уговорена среща.
Така ли?
Ако искате, мога да ви дам няколко минути,
за да се съвземете.
Това няма да се случи скоро.
Ще трябва да я отложим.
Трудно е да си родител.
Особено приемен родител.
Да.
Особено приемен родител.
Ние сме първото
семейство в живота й след случилото се.
А доверието не се печели лесно дори при най-добрите обстоятелства.
Третото семейство.
Вие сте третото й приемно семейство.
Казаха ви това, нали?
И го знаете? - Да, разбира се.
Разбира се, имах предвид, че сме първото семейство,
да влезе в живота й, след последното семейство.
И винаги съм бил... Съжалявам.
Не се чувствам добре.
Всички тук не сме добре.
Не бива да се приближавате, нито да влизате.
Надявах се да мога да използвам тоалетната ви.
Не.
Длъжна съм да ви кажа, макар че не ми е приятно,
защото знам как звучи,
но ако пропуснете срещата си,
това се вписва в постоянното ви досие.
Бренда, знаеш как звучи това,
и все пак го каза. - Знам. Не е заплаха.
Разбирам. Нека я пренасрочим. Извинете за неудобството.
Довиждане.
Трябва да си измиете ръката.
Това не е социалната ти работничка.
Това не е приемният й баща.
Значи това е третото ти семейство.
Колко от семействата ви е изяло това чудовище?
Всичките.
Всичките ли? И никой не ти повярва?
Не.
Може би трябва да подходим научно.
Децата са учени.
Вие не играете, вие експериментирате.
Събирате данни. Анализирате.
Но главите ви са толкова пълни с глупости и Дядо Коледа,
че не знаете кое е истинско.
Аз знам кое е истинско. - Не.
Мислиш си, че знаеш.
Ти си мислиш, че знаеш.
Откъде се появи чудовището?
Пожелала съм си го.
Пожелах си го пред падаща звезда,
както си пожелах и ти да го убиеш.
Пожелаването не е научно обосновано мислене, базирано на доказателства, момиченце.
Защо си го пожела?
Исках да изяде родителите ми.
Защо си искала чудовище да изяде родителите ти?
Не бяха много мили с мен.
Ядосана си на мама и татко.
Искала си да си отидат, затова си си пожелала нещо,
което сега ти се иска да не беше правила.
Всичките ти родители ли не бяха мили?
Някои от тях бяха.
Тогава защо чудовището ги изяде?
Опитваше се да изяде мен.
Какво си направила?
Видяла ли си нещо, което не е трябвало?
Какво те е направило толкова вкусна, Ерора?
Аврора. – Арора.
Аврора. – Ерора.
Аврора. – Да. Аврора.
Аз съм зла.
Кой каза, че си зла?
То знае, че съм зла.
Продължава да яде семействата ми, защото не заслужавам семейство.
Срещал съм истинското зло.
Повярвай ми, не си зла.
Къде е чудовището ти сега?
Спи през деня.
Под леглото ти ли?
Под пода, под леглото ми.
Излиза предимно нощем и се опитва да ме изяде.
Няма да спре, докато не ме изяде.
Затова трябва да го убиеш, преди да го е направило.
Опита ли да си пожелаеш да изчезне?
Очевидно не проработи.
Да речем, че убия чудовището ти.
И после какво? Къде ще отидеш?
Има места, където обикновено отиват деца в твоето положение.
Ако ме хванат.
Нямаш ли друго семейство?
Не.
А ти?
На никой ли няма да липсваш, ако те няма?
Не.
Всички бяха изядени.
А има ли някой, на когото ти ще липсваш, ако те няма?
На мен ще ми липсваш, ако те няма.
Какво има в куфара? - "Кой е в куфара?"
Малката ли е? – Това е голямата.
Ето я малката.
Той я уби.
Ти го уби.
Връщане на подателя.
Пратих двама.
Видях само онзи, когото прати да ме убие.
Лапсанг сушонг. Искаш ли малко?
Да, моля.
Не съм пращал никого да те убива.
Сега те моля да бъдеш честен.
Кой се опитваше да убие кого
и може ли да се изтъкне довод за самозащита?
Защото никой не трябваше да те убива.
Може би аз нанесох първия удар, както и да е.
Е, аз наистина се опитвах да помогна.
Приех жеста като професионална вежливост.
Мислех си, че проявявам великодушие.
Като пращаш някой да убие малко момиче?
Като пращам някой да убие свидетел,
който познава лицето ти и знае с какво се занимаваш.
Ако искаш да ме съдиш за лекотата,
с която мога да убия дете, давай.
Ям сандвич с печено прасенце.
Аз се справях с това момиченце.
Изглеждаш разстроен.
Това момиченце явно те извадило от равновесие
с тези гепарди и павиани.
Поне така работата щеше да е свършена
и щеше да можеш да потискаш чувствата си или да страдаш, както намериш за добре,
но щеше да имаш една грижа по-малко.
Пак заповядай.
Благодаря ти.
Моля.
Този път е искрено.
Първото беше предимно сарказъм.
Какво стана с втората пратка, която изпратих?
И нея ли уби?
Какво ще кажа на семействата на тези хора?
Така и не видях втората пратка.
Чудовището под леглото ли я отвлече?
Да, е... Да. Да.
Никой не е чувал за родителите.
Никой не знае нищо за тях,
освен най-беглите подробности.
Дори не е била тяхна дъщеря. Били са приемни родители.
Какво е станало с биологичните й родители?
Изоставили са я.
Събрали си багажа и я зарязали.
Виждаш ли някаква зависимост?
Аз виждам зависимост.
Мисля, че знаем кое е истинското чудовище.
Аз убивам чудовища.
Никой не те е следил до вкъщи.
Никой не знае къде живееш.
Въпреки това, аз бих се преместила.
И разбрах кой се опитва да те убие.
Кой?
Всички.
Всички се опитват да те убият. Забележително е.
А в твоята професия е неизбежно.
Така че, поздравления.
И моите съболезнования.
Това бебето павиан ли е?
Кой е в малкото куфарче?
Не можахме да го съберем целия в една чанта.
"Ние"?
Казах ти да ме чакаш вкъщи.
Ти нямаше да се прибереш.
Щеше да ме изоставиш.
Изглежда това често й се случва.
Аврора, ела тук.
Седни до мен.
Не те познавам.
Щеше да ме изоставиш.
Никога не съм казвал, че ще остана.
Аз те наех. Ти взе парите ми.
Аврора, знаеш ли, че има култури,
които дори не признават някой на твоята възраст за личност?
Наричат го "отложена личност".
Ти си просто малко тяло
с душа, която бавно расте в него,
и накрая става човек,
но още не е такъв.
Така че остави истинските хора да говорят.
Аз съм... - Не. Затваряй си устата.
Искаш ли сандвич?
Тя не яде свинско.
Ти, ти очевидно преминаваш през нещо.
Виждам го.
Някаква детска травма. Престани!
Това момиченце не е твоето малко "аз",
и ако й помогнеш, това няма да те оправи.
Знам, че казват, че не можеш да преработиш
детска травма
без да имаш собствено дете.
Намеквайки, че хората без деца са повредени,
гледна точка, която не споделям.
Ще те спра дотук. – Този влак
няма спиране. Ще стигне чак до гарата.
Нае те да направиш какво?
Да убия чудовището под леглото?
Чудовището, което изяде приемните й родители?
И биологичните й родители.
И изобщо всичките й родители.
И жената с пистолета,
която влезе през прозореца на спалнята ми.
Никога не съм я виждал. - Аз я видях.
Видях как я изяде.
Не знам как да реагирам на това.
Виждаш ли?
Кой уби жената с пистолета,
която влезе през прозореца на спалнята ти?
Никога не съм я виждал. - Чудовището под леглото ми.
Не си единствената с чудовище под леглото си, Аврора.
Всички, абсолютно всички, които се опитват да те убият,
няма да спрат да опитват,
докато не те убият или докато не си мъртъв.
Никога не можеш да спиш в едно и също легло два пъти.
Може да спи в моето легло.
Нека чудовището ги изяде.
Тръгвай веднага.
Махни се от града.
Не се прибирай вкъщи.
Не спирай за храна.
Просто се махай.
Остави всичко това зад гърба си.
Здравейте. Добре дошли отново. Както обикновено ли?
Да, моля.
Онази дама каза, че имаш проблеми.
В момента имам два проблема.
Да се разберем – ти си единият, онзи там е другият.
Можеше просто да ми бъдеш баща.
Щеше да си добър баща.
Не искам да съм ти никакъв баща, Ерора. Всичките ти бащи умират.
Аврора.
Спомням си как мислех, че майка ми е най-красивата жена на света.
После един ден я погледнах добре и осъзнах,
че всъщност не е.
Но мозъкът ми искаше да мисля така.
Не е ли глупаво?
Така че, каквото и да си мислиш, че искаш или имаш нужда от мен,
не е точно това, което си мислиш,
а е това, което мозъкът ти иска да мислиш.
А каквото и аз да си мисля, че искам или имаш нужда от теб...
Е просто това, което мозъкът ти иска да мислиш?
Точно така.
Ние всъщност не се познаваме.
Пожелах си те. - Да, направи го.
Но всъщност не си контролирала нищо от случилото се.
Напротив. – Не. Не си.
Напротив. – Не си.
Контролирах го. – Не.
Направих го. - Е, всъщност не си.
Аз...
Може ли да седна?
На твое място не бих го направил.
Тя дъщеря ти ли е?
Да. - Не.
Не мисля да поставям под съмнение родителските ти методи.
Тогава недей.
Шумай със скариди. Гъбена кнедла.
Драконова бисквитка с черен сусам.
Кнедла "торбичка". Кнедла със супа.
Кнедла във формата на зайче със скариди.
Предполагам знаеш защо съм тук.
Предполагам, че аз съм причината. - Точно така.
Тя не е.
Можеш просто да я игнорираш.
Може би да поговорим навън?
Тъкмо ни донесоха храната.
Присъствието й няма да ги спре.
Ще минат право през нея.
Никой още не знае, че съм те видял.
Не трябва ли да им кажеш?
Знаеш ли какво?
Докато тя яде десерт, ще изляза с теб отвън.
Ще обсъдим това, което трябва да обсъдим.
И по какъв начин да го направим.
Как ти звучи?
Може ли кутии за вкъщи, моля?
Ще оставиш ли чудовището да го хване?
Чудовище.
Здравей, Аврора. Може ли да вляза?
Баща ми е в хола.
Благодаря, че се върнахте толкова скоро.
Извинявам се за тази сутрин.
Надявам се всичко да се изясни, когато обясня.
Не ти е било лошо. - Не.
Не докосвай пода.
Лава ли е?
Не, не е лава.
Чудовището ще те изяде, ако докоснеш пода.
О!
Ще считам, че съм предупредена.
Щеше да бъдеш първата.
Ерора. - Аврора.
Аурора. - Аврора.
Точно това казах. Вероятно не трябва да я насърчавате.
Тя си мисли, че чудовище е изяло цялото й семейство.
Чудовище наистина изяде цялото ми семейство.
Отивай да се завиеш. Точно както ти показах.
Имам толкова много мисли.
Просто улови една мисъл от въздуха.
Хвани я, докато преминава над главата ти,
и я кажи на глас.
Хвани я и я кажи. - Всички ще умрем.
Това е сериозна мисъл.
Не вярвам, че семейството на това малко момиче
я е изоставило.
Нито първото й семейство.
Нито второто. И със сигурност не и тези последните хора.
Не мисля, че всички просто са си тръгнали.
Мисля, че всички са мъртви.
Две семейства? – Три.
Не съм баща на това момиче.
Живея отсреща, апартамент 5Б.
Защо излъгахте? - Е, не съм лъгал.
Това малко момиче излъга. Много я бива в лъжите.
Тъкмо я срещнах и тя ми каза, че чудовище е изяло родителите й,
а после вие позвънихте.
Вярвам, че тя си вярва, че има чудовище.
Не мисля, че лъже за това.
Просто има халюцинации.
Но има нещо, което върши нещо,
и вие трябва да направите нещо по въпроса.
Ако има на кого да се обадите...
трябва да им кажете, че обстоятелствата са отчаяни и спешни.
Трябва да им го кажете веднага, в този момент.
Защото в момента сме в опасност.
Вие, аз и това сладко малко момиче.
Защо мислите, че сме в опасност?
Защо изгаси лампите?
Елате тук.
Проследили са я до вкъщи. Наблюдават сградата.
Приемните й родители са изчезнали.
Цялата работа мирише.
Хей, Баутиста е.
Става ли нещо навън?
Да.
Нещо се случва тук.
Трябва да се качиш горе. - Разбрано.
Мисля, че е видяла как отвличат родителите й,
и сега навсякъде й се привиждат чудовища.
А онези там, те са чудовищата.
Тя сигурно ще го обясни по-добре със свои думи,
защото се е случило на нея
и няма нищо общо с мен.
И предполагам...
междувременно, също напълно
не е свързано с мен.
Ще отвориш ли?
Чудя се още.
Искаш ли аз да отворя? – Не.
Аз ще отида.
Махни се от пода!
Връщай се под специалното си одеяло.
Защо си тук?
Защо ти си тук?
Долу има поне половин дузина хора,
чиято цел тази вечер е да те превърнат в труп.
Да, е...
И ти ги доведе тук като Хамелнския ловец на плъхове.
Свиреше ли на флейта?
Не в буквалния смисъл.
Това е засада.
Знам. Аз правя засадата.
Аз съм нападателят.
А това, което те правят, не е точно засада,
а по-скоро обсада.
Да, това хлапе няма да оцелее при обсада.
Тя е добре. ФБР вече са вътре
и викат подкрепление.
Аз съм просто загриженият съсед,
от 5Б.
Идеално е.
О, Господи.
Много мислих по въпроса.
Наистина ли? "Много мислих"?
Как точно измерваш това мислене? По количество или по качество?
Защото чух съвсем малко мисли
и нито една не беше добра.
На крачка съм, ако не и отвъд нея,
да ги убедя, че изчезналите семейства
са дело на професионалисти.
Така че това може да се нареди чудесно за мен.
Настройвам ги един срещу друг.
Не знам как да го кажа
по-ясно от това.
Не можеш да спасиш това малко момиче.
Тя видя лицето ти.
Тя видя и моето лице.
Тя трябва да умре.
Единственото, което можеш да направиш, е да спасиш себе си.
Аз си свърших работата.
Като загрижен съсед.
Не съм от Службата за закрила на детето и семейството.
От ФБР съм.
Разследваме изчезването
на семейството на Аврора.
Семействата.
Какво се случва в живота на това мило момиче,
че чак ФБР го разследва?
Обикновено не бих разкрила какво знаем,
но тъй като не знаем нищо,
мога и да споделя.
Имаме една следа.
Нещо странно в първата къща.
Колко странно?
Отворено шише с препарат против смучене на палеца
на нощното шкафче на Аврора.
Някой го е мазал върху пръста й,
и е изчезнал заедно с четката-апликатор,
която пък е намерена под подовите дъски под леглото.
Никой не знае как е попаднала там.
Може би някое чудовище я е изплюло.
Нали е отблъскващо средство.
Случайно докоснах пода.
Не докосвай пода. Ще те изяде.
Махни се от пода!
Махай се от пода! Махай се от пода!
Добре, добре. – Махай се от пода!
Господи!
Тя наистина вярва в това.
Да.
Виждам.
Завий се през глава.
Не се показвай, докато не ти кажа.
Махни се от пода!
Това не е смешно.
Идва да те хване!
Млъкни!
Къде си?
Вътре сме. Почти стигнахме.
Ти ли си?
Кой...
ме застреля?
Дай ми го.
Колко са отвън?
Преброих двама.
А колко са вътре?
Преброих двама.
Върни ми пистолета.
Може би е добре да станеш от пода.
Тук има някакво животно.
Има какво?
Нещо голямо.
Недей...
...да го правиш.
Какво е това?
Господи! Господи! Господи! Господи!
Господи! Какво става? Какво се случва?
Какво става?
Мисля, че това е чудовището, което живее под леглото на Аврора.
ФБР! - Веднага на земята!
Хвърли оръжието!
Веднага на пода!
Долу на пода!
Не. - Не, не мога да го направя.
Съжалявам. Не, няма да стане. Не.
Долу на пода!
Има нещо в пода!
Загрижен съсед, 5Б.
Ще се погрижеш ли за момичето? - Ще се погрижа.
И-искам искрено да се извиня за тона си от по-рано.
Не беше професионално. Моля ви, може ли да тръгваме?
– Време е. Трябва да тръгваме. – Трябва да тръгваме. Трябва да вървя.
Да тръгваме. Вдигнете ме от пода.
Защо не отиваме към колата?
Когато стигнем до колата...
Вдигнете ги и ги изкарайте оттук.
Има нещо в пода.
Господи! - О, не.
Господи! Има нещо в пода.
Нещо в пода.
Има нещо в пода.
Нещо в пода. Има нещо...
Ерора.
Ерора!
Аурора.
Всички ли изяде?
Не всички.
Само всички останали.
Не, стой. Остани там, където си.
Сега вярваш ли ми?
Да.
Това ли е най-щастливият момент в живота ти?
Щастлив не е думата, която бих използвал.
Излизаме през прозореца, по пожарната стълба.
Готова ли си?
Нали ти казах.
Не бях много вкусен.
ЛЕКАРСТВО ПРОТИВ СМУЧЕНЕ НА ПАЛЕЦ.
Здравей, Аврора.
Не влизай тук.
Дойдох да спася Аврора.
Аврора, не можеш да останеш тук.
Не е безопасно.
Ела с мен.
Ще се погрижа за теб.
Махни се от пода.
Не е нужно да правиш това, което мислиш, че трябва.
Но трябва да се махнеш от пода.
Аврора,
ще ти бъде по-лесно, отколкото на него.
Мамо, стани от пода.
Не ме наричай така. Болезнено е.
То ще те изяде.
Какво ще ме изяде, Аврора?
Мамо...
То не иска да те изяде, Аврора.
Това е твоето чудовище.
Това е моето чудовище.
Ти си го пожела.
Трябва да живееш с него.
Аз пожелах и теб.
Сега си тръгваме, Аврора.
Ти дори не можеш да кажеш името ми.
А аз дори не знам твоето.
Ще измислиш как да ме наричаш.
А аз просто ще ти казвам "момиченце".
Спри.
Превод и субтитри: Емил Камбуров